КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                              Бендюжик Ю.А. 
особи, яка притягається до відповідальності       ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2020, –
В С Т А Н О В И В
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2020  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді утримання на гауптвахті строком на 7 діб. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2020 та закрити провадження по даній справі за відсутністю в його діях складу правопорушення. 
В обґрунтування заявленого в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копія постанови станом на 03.05.2020 року йому не вручена, на адресу за місцем реєстрації не надходила. З постановою він ознайомився 02.06.2020 року на офіційному сайті судової влади України. З 03.05.2020 по 12.05.2020 він перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Центрального госпіталя МВС України. 06.05.2020 ОСОБА_1 було проведено контактну операцію. З 13.05.2020 по 31.05.2020 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному післяопераційному лікуванні в Державній установі «ТМО МВС України по м. Києву». 
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_1 вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Також, апелянт зазначає, що він 19.03.2020 та напередодні, алкогольних напоїв, наркотичних речовин та лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не вживав. Крім цього, вказує, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України порушено Інструкції з оформлення в національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23.08.2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034, зокрема стан сп`яніння встановлено у спосіб не передбачений вказаною інструкцією. Також апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за участі лише одного свідка, який є лікарем, що проводив та  визначав  стан сп`яніння.
 
Як встановлено судом першої інстанції 19.03.2020 о 16 год. 45 хв. начальник служби пожежної безпеки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підполковник ОСОБА_1 допустив появу на території вказаної військової частини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ступінь якого 0,265 ‰, вчинивши такі дії в умовах особливого стану.  
 
Першочергово судом вирішено клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
Так, згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Враховуючи те, що матеріали справи не містить доказів на підтвердження того, що Печерський районний суд міста Києва повідомив належним чином  ОСОБА_1  про розгляд справи щодо нього і всупереч приписам ст.268 КУпАП розглянув справу у його відсутність, а також зважаючи, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1  було подано в межах десятиденного строку з часу, коли йому стало відомо про прийняте судом рішення, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, викладене ОСОБА_1  в апеляційній скарзі, за даних обставин підлягає задоволенню.
 
Заслухавши доповідь судді, доводи  ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, його пояснення, дослідивши в присутності учасників письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги,  а також доводи апеляції, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії НГ №003920 ОСОБА_1 ставиться в вину поява на територію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП та піддаючи його адміністративному стягненню, суд в постанові вказав, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог ч. 3 ст. 172-20 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення: довідкою№835 від 19.03.2020, якою встановлено факт перебування  ОСОБА_1  в стані алкогольного сп`яніння, ступінь якого 0,265 ‰, висновок службового розслідування за фактом перебування на шикуванні офіцерів управління о 16:45 год. 19.03.2020 у стані алкогольного сп`яніння начальника служби пожежної безпеки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підполковника  ОСОБА_1 .
На переконання апеляційного суду висновки суду першої інстанції є передчасними, фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення з`ясовані не повно та не об`єктивно, оцінка доказам при розгляді справи про адміністративне правопорушення дана не об`єктивно. 
Так, ч.3 ст.173-20 КУпАП передбачає відповідальність за появу військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.
Порядок підтвердження вчинення військовослужбовцями адміністративного правопорушення відповідальність за вчинення якого передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП встановлено пунктом 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення в національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23.08.2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034 (далі Інструкція). Згідно неї, у разі виявлення факту виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби у нетверезому стані для підтвердження вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 172-20 КУпАП, посадова особа з відповідним письмовим направленням направляє його в супроводі двох представників військової частини (підрозділу) до закладу охорони здоров`я для отримання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Натомість, такого порядку посадовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, дотримано не було.
Так, згідно матеріалів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії НГ №003920 від 20.03.2020 року, стан сп`яніння, в порушення вимог Інструкції було встановлено «Довідкою №835». Однак, відповідно до вищезазначеної Інструкції, стан сп`яніння військовослужбовця повинен бути встановлений висновком, форма якого наведена в додатку 4 до Інструкції.
Також, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутнє, передбачене Інструкцією направлення до закладу охорони здоров`я для отримання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що єдиним свідком, зазначеним протоколі про адміністративне правопорушення є начальник медичної служби ОСОБА_2 , який одночасно є лікарем, який проводив обстеження.
Відповідно до п. 7 р. 2 Інструкції, протокол підписується свідками, однак у протоколі серії НГ №003920 від 20.03.2020 року зазначений лише один свідок, який є лікарем, який проводив огляд, що також свідчить про порушення порядку складання даного протоколу.
Інших доказів, які б підтверджували виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби у нетверезому стані, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, матеріали справи не містять.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на зазначений конституційний припис, а також зважаючи, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не дотримано вимог Інструкції, що було достеменно встановлено судом в ході апеляційного перегляду справи, в той час як судом першої інстанції такі порушення залишено поза увагою, а отже допущено неповноту судового розгляду, то оскаржувана постановаПечерського районного суду міста Києва від 15.05.2020 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1  за ч.3 ст.172-20 КУпАП ? закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , за даних обставин перевірці не підлягають. 
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя –         
ПОСТАНОВИВ
Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, прийнявши його апеляційну скаргу до розгляду.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2020, якою ОСОБА_1  визнано винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП з накладенням стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 діб, ? скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя                                                                                                    Р.М. Ігнатов

Справа № 757/15286/20-п
Апеляційне провадження № 33/824/2507/2020
Суддя у першій інстанції –  Константінова К.Є.
Суддя в апеляційній інстанції – Ігнатов Р.М.