УХВАЛА

23 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 809/12/16
адміністративне провадження № К/9901/23575/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі №809/12/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області, Робочої групи Львівського регіонального центру про визнання дій протиправними, скасування наказів від 14 грудня 2015 року №1264к  та від 21 грудня 2015 року №1453к, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Прокуратури Івано-Франківської області, Робочої групи Львівського регіонального центру, у якому просив: 
- визнати протиправними дії Робочої групи Львівського регіонального центру щодо невключення до рейтингового списку кандидатів на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області (протокол засідання Робочої групи Львівського регіонального центру від 08 грудня 2015 року) та зобов`язати Робочу групу Львівського регіонального центру включити позивача у зазначений рейтинговий список;
- скасувати як незаконні накази прокуратури Івано-Франківської області від 14 грудня 2015 року № 1264к про звільнення позивача з посади прокурора Долинської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області та наказ прокуратури Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року № 1453к "Про внесення змін до наказу від 14 грудня 2015 року № 1264к";
- зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді;
- зобов`язати прокуратуру Івано-Франківської області перевести позивача на посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області;
- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- стягнути з прокуратури Івано-Франківської області та Робочої групи Львівського регіонального центру завдану позивачу моральну шкоду в сумі 100 000 грн.
17 березня 2020 року рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року, відмовлено в задоволенні позову.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 14 вересня 2020 року.
В касаційній скарзі позивачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження позивач покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, оскільки відсутні ситуації, за якої особу звільнено з органів прокуратури внаслідок того, що вона на момент вступу у дію Закону України «Про прокуратуру» не працювала в прокуратурі районної ланки, хоча при цьому на момент вступу в дію вказаного закону працювала в органах прокуратури, крім звільнення ОСОБА_1 , що оскаржується у цій справі.
Суд зазначає, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, позивач не вказав, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Подана касаційна скарга позивача містить виклад обставини справи, цитати нормативних актів, посилання на рішення Конституційного суду України, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.  
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням позивачем у касацій скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі №809/12/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області, Робочої групи Львівського регіонального центру про визнання дій протиправними, скасування наказів від 14 грудня 2015 року №1264к  та від 21 грудня 2015 року №1453к, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.    

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова