ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020                                                                                                      Справа №  904/5347/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,          
суддів - Кощеєва І.М., Чус О.В.,
при секретарі судового засідання: Мацекос І.М., 
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі № 904/5347/19 (суддя Кеся Н.Б., повне рішення складено 21.02.2020)
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", м. Дніпро 
про стягнення трьох процентів річних в сумі 2 671 223 грн 79 коп.                                 

ВСТАНОВИВ:            

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі                   № 904/5347/19 позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") задоволено, з АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на користь позивача стягнуто три проценти річних в сумі 2 671 223 грн   79 коп., клопотання АТ "НАК "Нафтогаз України" про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" і поновлення строків на звернення до суду із заявою про визнання недійсним правочину, а саме: заяви АТ "Дніпрогаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 15.01.2020 №491007.2-Сл-202-01120 та клопотання АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про закриття провадження у справі залишені без розгляду;
- приймаючи рішення, господарський суд виходив з відсутності підстав для задоволення клопотання АТ "НАК "Нафтогаз України", оскільки вступ у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору згідно з ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України є можливим до закінчення підготовчого провадження, а можливість подання заяви про визнання правочину недійсним може бути реалізована також виключно на стадії підготовчого провадження, з відсутності підстав для задоволення клопотання АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" у зв`язку з тим, що обставини, які виникли після звернення позивача до суду і призвели до припинення існування предмета спору мають бути очевидними для будь-кого і такими, що визнаються обома сторонами спору, при виникненні між сторонами спору з цього приводу виникає необхідність у збиранні і перевірці доказів, які не були наявними на стадії підготовчого провадження, при цьому господарським судом враховано наміри позивача оспорити правочин щодо проведеного відповідачем заліку, а також з відсутності в матеріалах справи доказів оплати відповідачем заборгованості в сумі 100  931 333 грн 53 коп., яку присуджено до стягнення з останнього згідно з постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18;
- не погодившись з прийнятим рішенням, АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом матеріального права та порушення ним процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та закрити провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України;
- у поданій скарзі йдеться про те, що істотними обставинами, які безпосередньо впливають на об`єктивну можливість здійснення АТ "Дніпрогаз" своєчасних розрахунків з позивачем та, як наслідок, недопущення нарахування штрафних санкцій є встановлена судами бездіяльність державних органів по затвердженню належних розмірів виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат природного газу для операторів газорозподільних мереж, а також екологічно обґрунтованих тарифів для покриття даних витрат операторів, про те, що АТ "Дніпрогаз" були оскаржені в судовому порядку наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015 рік відносно товариства та бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ "Дніпрогаз", про те, що рішенням судів відповідні вимоги були задоволені, про те, що нормативно-правові акти, які регулюють ринок природного газу, не передбачають та не припускають можливості покриття виробничо-технологічних витрат, які виникають в діяльності газорозподільного підприємства, за рахунок будь-яких інших джерел, окрім тарифу на розподіл газу, про те, що можливість АТ "Дніпрогаз" розраховуватися за природний газ для потреб виробничо-технологічних витрат прямо та безпосередньо залежить від наявності та суми передбаченої в тарифі на розподіл природного газу відповідної складової, про те, що сума заборгованості останнього збільшується на користь власника природного газу - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з незалежних від дій та волі АТ "Дніпрогаз" причин, що ставить його та власника природного газу в нерівні умови господарювання за договором на купівлю-продажу природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат, про те, що вина АТ "Дніпрогаз" у неможливості проведення повних та своєчасних розрахунків за договором відсутня, а відтак немає підстав для стягнення з останнього трьох процентів річних за неналежне виконання господарського зобов`язання, про те, що господарський суд дійшов безпідставного висновку, що заява відповідача про закриття провадження у справі за обставинами, які виникли на стадії розгляду справи по суті і заперечуються позивачем, може бути предметом розгляду в порядку ст. 328 Господарського процесуального кодексу України та з огляду на закінчення строків для збирання доказів у справі підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 названого Кодексу, а також про те, що факт проведення між сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог та погашення заборгованості в сумі               2 631 223 грн 79 коп., стягнення якої є предметом позову, вказує на відсутність предмета спору, є істотною обставиною даної справи та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Кодексу є підставою для закриття провадження у справі, незважаючи на стадію її розгляду, тому залишення відповідної заяви без розгляду є неправомірним;
- 27.07.2020 скаржником заявлено клопотання про долучення до справи письмових доказів, перелік яких наведено у вказаному клопотанні;
- в обґрунтування клопотання покладені обставини щодо невиконання судом першої інстанції завдань підготовчого провадження, щодо залишення без задоволення клопотання АТ "Дніпрогаз" від 16.01.2020 про повернення до підготовчого провадження, щодо безпідставного залишення без розгляду клопотання АТ "НАК "Нафтогаз України" про залучення третьої особи - ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", у зв`язку з чим, сторони були позбавлені можливості подання письмових доказів та залучення до справи третьої особи, а також щодо знаходження на розгляді Господарського суду м. Києва справи № 910/9617/20, до якої АТ "Дніпрогаз" залучено як третя особа, вказана справа стосується спірних правовідносин сторін, разом з позовними матеріалами АТ "Дніпрогаз" отримано матеріали, які доводять існування боргу у АТ "НАК "Нафтогаз України";
- в судовому засіданні 30.07.2020 скаржником також заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі                          № 910/9617/20;
- клопотання мотивоване пов`язаністю вказаних вище справ та об`єктивною неможливістю розгляду справи № 904/5347/19 до вирішення справи № 910/9617/20, тим, що в останній справі розглядаються позовні вимоги про зобов`язання АТ "НАК "Нафтогаз України" виконувати вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 143, зобов`язання оформити первинні документи за договорами та стягнення сум переплати, право вимоги частини з яких отримало АТ "Дніпрогаз", тим, що вказана вище справа безпосередньо стосується спірних правовідносин сторін, за якими укладався договір про відступлення права вимоги від ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до АТ "Дніпрогаз", на підставі чого останнім та АТ "НАК "Нафтогаз України" в подальшому проводилось зарахування зустрічних однорідних вимог та погашення заборгованості в сумі 2 671  223 грн 79 коп., стягнення якої є предметом позову у справі № 904/5347/19, а також тим, що під час розгляду справи № 910/9617/20 господарським судом будуть встановлені істотні для розгляду даної справи обставини, які не можуть бути встановлені у даній справі тому, що питання проведення зарахування однорідних зустрічних вимог розглядається судом в іншій справі та не входить до предмета позову у справі №904/5347/19, проте має вирішальне значення для розгляду цієї справи;
- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що обставини, про які зазначено у скарзі, а саме: обставини порушення зобов`язань контрагентами чи відсутності у боржника необхідних коштів не є непереборною силою та не можуть звільнити суб`єкта господарювання повністю або частково від господарсько-правової відповідальності за порушення господарського зобов`язання, на те, що зміна істотних обставин, якими відповідач керувався при укладенні договору № 13-118-ВТВ (отримання меншого прибутку, ніж очікувався в момент укладення договору) є підставою для зміни умов договору у спосіб, передбачений          ст. 652 Цивільного кодексу України, однак АТ "Дніпрогаз" таким правом не скористалося, а допустило односторонню відмову від зобов`язання, що суперечить вимогам ст. 629 Кодексу, на те, що чинним законодавством України передбачені правові механізми компенсації збитків, спричинених особі дією або бездіяльністю уповноважених органів державної влади і відповідач не позбавлений можливості скористатися ними, на те, що відповідачем пропущений строк на подання доказів у справі про відсутність заборгованості та безпідставність позову через відсутність предмета спору (доказ - заява АТ "Дніпрогаз" від 15.01.2020 № 491007.2-Сл-202-0120), на те, що відповідачем не заявлено клопотання про поновлення строку на подання відповідного доказу, у зв`язку з чим, позивач інформував суд про неможливість прийняття вказаного доказу та необхідність вирішення спору за наявними доказами, на те, що суд першої інстанції дослідив вказані обставини та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі і необхідність залишення без розгляду клопотання відповідача з посиланням на ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, на те, що доводи апеляційної скарги про важливе значення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог як підстави для закриття провадження у справі не впливають на висновки господарського суду про обґрунтованість позову, оскільки цей доказ не є предметом дослідження у даній справі, на те, що внаслідок існування між сторонами спору за вимогами відповідача до позивача, які є предметом одностороннього правочину про зарахування однорідних вимог, а відповідач не скористався правами зустрічної вимоги, правочин про припинення зобов`язань зарахуванням однорідних вимог, які вимагають судового врегулювання не відповідає вимогам ст. 602 Цивільного кодексу України, а також на те, що АТ "Дніпрогаз" добросовісно не скористалося своїми процесуальними правами на подання доказів, заяв, клопотань у спосіб, передбачений процесуальним законом, а пред`явило вимогу до суду про повернення до підготовчого провадження під час розгляду справи по суті, без будь-яких законних підстав для цього.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2018 Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у справі № 904/1224/18, згідно з яким ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відмовлено в задоволенні позову про стягнення з ПАТ "Дніпрогаз" заборгованості по оплаті вартості отриманого природного газу в сумі 100  931  333 грн 53 коп., пені в сумі                       3 437  195 грн 64 коп. та трьох процентів річних в сумі 340  124 грн 85 коп..
Вказаним рішенням встановлено, у тому числі, обставини щодо укладення між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Дніпрогаз" договору купівлі-продажу природного газу              № 13-118-ВТВ від 04.01.2013 в редакції додаткової угоди № 10 від 22.12.2014, щодо поставки позивачем протягом січня 2013 року - грудня 2015 року природного газу, а також щодо часткового виконання відповідачем зобов`язань по оплаті вартості отриманого газу і виникнення у останнього заборгованості перед позивачем в сумі 100  931 333 грн 53 коп..
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі              № 904/1224/18 рішення господарського суду від 08.11.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволені в повному обсязі.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.05.2019 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 залишено без змін.
Як вбачається зі змісту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18, присуджена до стягнення з відповідача сума основного боргу в розмірі 100 931 333 грн 53 коп. складається із заборгованості за природний газ, поставлений протягом червня, липня, серпня, вересня, листопада та грудня 2015 року.
Позивач зазначає, що у справі №904/1224/18 не ставилось питання по стягненню трьох процентів річних за порушення відповідачем грошових зобов`язань з оплати суми боргу у вказаній вище сумі. Таким чином, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення три проценти річних в сумі 2  671  223 грн 79  коп. за період з 13 лютого по 31 грудня 2018 року.
В процесі розгляду справи господарським судом АТ "Дніпрогаз" подана заява про закриття провадження у справі.
При цьому відповідачем зазначено, що 15.01.2020 останній звернувся до позивача із заявою № 491007.2-Сл-202-0120, у якій повідомив про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
Заява обґрунтована тим, що відповідач має перед позивачем непогашене грошове зобов`язання в сумі 2 671 223 грн 79 коп., стягнення якої є предметом розгляду у справі               №  904/5347/19.
При цьому у позивача наявна заборгованість перед відповідачем в сумі 17 009 665 грн            89 коп., яка виникла внаслідок невиконання вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут".
Відповідач стверджує, що відповідно до договору відступлення права вимоги           №56А491-146-20 від 14.01.2020, укладеного між АТ "Дніпрогаз" та ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", він набув право вимоги до АТ "НАК "Нафтогаз України" в сумі 17  009 665 грн 89 коп..
Враховуючи викладене, відповідач заявляє про припинення грошового зобов`язання в сумі 2    671 223 грн 79 коп..
Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 599 названого Кодексу   зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).    
За приписами ч. 2 ст. 625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ст. 629 Кодексу передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором № 13-118-ВТВ від 04.01.2013 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого природного газу і ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували таке порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі                2 671 223 грн 79 коп. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Одночасно апеляційний суд не погоджується з висновками господарського суду щодо наявності підстав для залишення заяви АТ "Дніпрогаз" про закриття провадження у справі без розгляду у зв`язку з закінченням строку для збирання доказів тому, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує право сторони на звернення з цим клопотанням після закінчення підготовчого засідання. 
Так, відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
По даній справі, обставини, які зумовили подання відповідачем вказаного клопотання виникли після такого закінчення.
З огляду на викладене господарський суд не був позбавлений права розглянути клопотання відповідача по суті.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
З огляду на положення чинного законодавства зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку має на меті оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, що становлять предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.
Водночас, однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.
Таким чином, для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 910/10471/19.
Приписи ч. 2 ст. 601 Цивільного кодексу України щодо можливості зарахування зустрічних вимог за заявою однієї із сторін не позбавляють іншу сторону права протиставити відповідній вимозі заперечення стосовно характеру, строку, розміру виконання зустрічного зобов`язання.
У даному випадку, позивач не визнає зобов`язань, які за твердженням відповідача, виникли у нього на підставі договору відступлення права вимоги №56А491-146-20 від 14.01.2020, укладеного між АТ "Дніпрогаз" та ТОВ "Дніпропетровськгаз збут".
З огляду на викладене між сторонами існує неузгодженість стосовно зустрічного зобов`язання, відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог.
Тому направлення відповідачем заяви про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не припиняє обов`язку по сплаті трьох процентів річних в сумі          2  671 223 грн 79 коп..
У цьому зв`язку підстави для закриття провадження у справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України відсутні.
Отже, відповідне клопотання відповідача задоволенню не підлягає.
У даному випадку, вказані вище порушення господарським судом норм процесуального права не вплинули на правильність висновків по суті вирішення спору.
Тому рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.
Доводи скаржника стосовно непроведення своєчасних розрахунків за договором з вини державних органів щодо встановлення належних розмірів виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат природного газу для операторів газорозподільних мереж колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки за положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України неможливість виконання боржником грошового зобов`язання за будь-яких обставин не звільняє його від сплати боргу з урахуванням трьох процентів річних
Інші доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Клопотання скаржника про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, апеляційним судом залишено без задоволення з огляду на недоведеність обставини щодо неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від скаржника.
Стосовно долученої до клопотання копії позовної заяви ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до Господарського суду м. Києва від 30.06.2020 слід зазначити у відповідній частині вказане клопотання також не підлягає задоволенню тому, що рішення господарського суду переглядається в апеляційному порядку виключно станом на момент його прийняття.
Клопотання скаржника про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Наявні в матеріалах цієї справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі №904/5347/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;
- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;
- повна постанова складена 10.08.2020

Головуючий суддя                                                                                         І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                                      І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                                   О.В. Чус