УХВАЛА

17 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/93/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М. 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» скаржник)
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 
у справі № 904/93/20
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»,
про стягнення 995 487,13 грн. 

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» 11.082020 (згідно з відмітками Центрального апеляційного господарського суду) через Центральний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 у справі №904/93/20, якою ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 у справі   №904/93/20  про повернення заяви про забезпечення доказів скасовано, а справу передано   до суду першої інстанції  для продовження розгляду. При цьому скаржник просить Суд справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції та поновити строк на касаційне оскарження судового рішення.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки наведену касаційну скаргу подано 11.08.2020, тобто після набуття чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, перевіряти матеріали цієї скарги слід, зважаючи на приписи Господарського процесуального кодексу України у редакції від 08.02.2020 року (далі - ГПК України у редакції, чинній з 08.02.2020).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Серед підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Приписами частини 3 статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, оскільки розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 у справі №904/93/20 без повідомлення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», якого, у свою чергу, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2020 у справі №904/93/20 залучено до участі в розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. При цьому скаржник відзначає, що ані Господарський суд міста Києва, ані Північний апеляційний господарський суд не повідомляли його про залучення до участі у розгляді справи №904/93/20 у якості третьої особи та не направляли на адресу останнього судові рішення, зокрема і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020.

Водночас як на підставу для відкриття касаційного провадження скаржник посилається на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України. Однак таке посилання скаржника суд касаційної інстанції не може вважати відповідним, адже підстави для відкриття касаційного провадження, визначені у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України, відносяться до судових рішень, прийнятих за результатом розгляду справи по суті (пункт 1 частина перша статті 287 ГПК України). Водночас предметом касаційного оскарження цієї касаційної скарги є процесуальна ухвала, якою повернуто заяву про забезпечення доказів.

Слід відзначити і те, що скаржник не конкретизує, які конкретно норми процесуального права були порушенні судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

А тому Касаційний господарський суд дійшов висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки остання не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга, визначених відповідною частиною/абзацом статті 287 ГПК України, та чіткого обґрунтування, у чому конкретно полягало порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд зазначає, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» необхідно зазначити: підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень, визначену (визначені) у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Подане скаржником клопотання у цій справі буде розглянуто судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 у справі №904/93/20  - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м.Київ, вул. О.Копиленка,6.

3.  Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                          Т. Малашенкова