ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/826/20 Справа № 212/2065/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шевченка О.А. на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., -
за участю:
захисника особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності                         Хоменка О.В. ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 23 березня 2020 року приблизно о 12-00 год. та о 13-00 год. перебував на своєму робочому місці, а саме у торговому залі магазину «АЛЛО» ТОВ «АЛЛО» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, 20 та виконуючи свої службові обов`язки, а саме здійснював продаж товарів та консультацію, без захисної маски та рукавичок, своїми діями порушив підпункт 3 пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби «COVIN -19», спричиненої коноравірусом SARS-COV-2», чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження обгрунтовує тим, що справу було розглянуто за відсутності учасників справи, копію оскаржуваної постанови отримано 06 травня 2020 року.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, а саме: відсутні відомості, що порушник є суб`єктом господарювання, неправильно вказано прізвище порушника, відомості про свідків зазначені не у відповідній графі та відсутні їх пояснення і підпис, поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не є доказом вчинення правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а є найманим працівником. Звертає увагу на провокаційні дії свідка. Вказує, що о 13 год у ОСОБА_1 була обідня перерва та він їв, що підтверджується фото, на якому останній без маски з їжею у руках, та в подальшому він одів маску для спілкування з поліцейськими. Зазначає, що протокол вже повертався на доопрацювання.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Хоменка О.В., вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку. 
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 29 квітня 2020 року. З матеріалів слідує, що оскаржувану постанову винесено за відсутності учасників справи, апеляційна скарга захисником подана до відділення Укрпошти 10 червня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 06 травня 2020 року, що підтверджується розпискою останнього (а.с.88), та постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року було повернено вперше подану апеляційну скаргу захисника, оскільки останню було подано з порушенням строку на апеляційне оскарження, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП; висновком ДОП Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області; фототаблицею, доданою до матеріалів справи; протоколом огляду від 23 березня 2020 року, складеному ДОП Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області; копією наказу по магазину "АЛЛО", відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якої слідує, що в момент відвідування поліцейським магазину «АЛЛО» обидва продавця знаходились на робочому місці без засобів індивідувального захисту, які потрібно було використовувати в період карантину згідно норм чинного законодавства і локального нормативного документу - наказу по магазину «АЛЛО» від 17 березня 2020 року; а також іншими наявними у матеріалах справи письмовими доказами.
Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби «COVIN -19» (зі змінами та доповненнями), яка передбачає, що на всій території України діє карантин. Згідно п.п. 3 п. 2 зазначеної постанови з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.
Згідно п. 7 наказу №1161 від 17 березня 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» на виконання постанови Кабінету Міністрів України №215 від 16 березня 2020 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, якою забезпечено здійснення роздрібної торгівлі засобами зв`язку, з метою запобігання поширенню на терорії України гострої респіраторної хвороби "COVIN-19", спричиненої короновірусом SARS-CоV-2, та з метою забезпечення населення засобами зв`язку, персонал зобов`язано працювати в марлевих пов`язках.
В апеляційній скарзі захисник, зокрема, не заперечує факту перебування ОСОБА_1 на робочому місці без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме захисної маски, яка в нього була наявна з собою.
Таким чином, не дотримавшись передбачених заборон, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» правила, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.
Доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи. 
Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин та враховуючи, що наряду з пандемією COVID-19 у країні складна економічна ситуація, ОСОБА_1 порушив умови карантину вперше, його дії носили короткочасний характер та не завдали шкоди іншим особам, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Викладені обставини суддя першої інстанції до уваги не взяв, хоча вони в сукупності вказують на малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова суду підлягає зміні, а справа відносно нього закриттю з оголошенням йому усного зауваження. 
За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Шевченку О.А. строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шевченка О.А. - задовольнити частково.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                           С.І.Крот