УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 липня 2020 року
м. Київ
справа № 367/7461/18
провадження № 51-3274ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 02 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року, які постановлені в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018110040001501, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
Суть питання
За вироком Ірпінського міського суду Київської області від 02 квітня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Київський апеляційний суд ухвалою від 20 грудня 2019 року залишив вирок місцевого суду без змін.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, захисник ОСОБА_4 , поза межами строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого і апеляційного судів і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Крім того, до касаційної скарги захисник долучив заяву, яка по суті є клопотанням про поновлення йому строку на звернення до Верховного Суду, в обґрунтування якої зазначив, що строк пропущено у зв`язку із розірванням засудженим договору про надання правничої допомоги з попереднім захисником та запровадженням карантину, а тому засудженому ОСОБА_5 знадобився час для пошуку нового адвоката для захисту своїх прав та інтересів. Також зазначає, що йому знадобився час для ознайомлення з матеріалами справи, підготовкою та подачею касаційної скарги. Ці всі обставини, на його думку, завадили йому вчасно звернутися до суду касаційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінально процесуального кодексу України (далі – КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК України. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 ухвалено 20 грудня 2019 року, а тому останнім днем для подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника було 21 березня 2020 року.
Однак захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції 13 липня 2020 року, тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. 
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Укладення угоди з новим захисником не скасовує попередні процесуальні дії та рішення і не є підставою для вчинення нових. 
Тому, Верховний Суд відхиляє посилання захисника, як на обґрунтування причин поважності пропуску строку, розірвання засудженим договору про надання правничої допомоги з попереднім адвокатом, оскільки вступ у справу іншого захисника не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строків на подання заяв про перегляд судових рішень.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу захисника на тому, що карантинні заходи були запроваджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»з 12 березня 2020 року, тобто біля останньої межі тримісячного строку на касаційне оскарження встановленого ч. 2 ст. 426 КПК України. Тому запровадження карантинних заходів на території України не позбавляло можливості вчасно звернутись до Верховного Суду, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження постановлених стосовно ОСОБА_5 судових рішень, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки захисник ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для поновлення строку. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Ірпінського міського суду Київської області від 02 квітня 2019 року та ухвали Київського Апеляційного суду від 20 грудня 2019 року.
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                               ОСОБА_3