ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року 

м. Київ
справа №367/1450/17
адміністративне провадження №К/9901/42741/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюк Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 (колегія у складі суддів Ганечко О.М., Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.)
у справі №367/1450/17
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 
про визнання незаконною та скасування постанови. 

І. РУХ СПРАВИ

1.          У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.
2.          У позові просив визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ у Київській області Шоми А.Г. у справі про адміністративне правопорушення від 25.11.2015 №А-2511/2, якою його притягнено до відповідальності за частинами 1, 2 статті 96 КУпАП та накладено штраф.
3.           Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 07.07.2017 позов задоволено. 
4.          Департамент ДАБІ у Київській області оскаржив постанову у апеляційному порядку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 скасовано постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07.07.2017, у задоволенні позову відмовлено.
5.          06.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою. Просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 та залишити в силі постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07.07.2017. 
6.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.11.2017 відкрито касаційне провадження. Справа не розглядалася.
7.          У зв`язку із припиненням діяльності Вищого адміністративного суду України справу було передано на розгляд до Верховного Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Судами встановлено, що 18.11.2015 головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ у Київській області Шомою А.Г. та ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_1 проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою об`єкта будівництва на АДРЕСА_2 , за результатами перевірки складено акт.
9.          В акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено такі порушення: 
- будівництво чотириквартирного житлового будинку розміром в плані 14,5 х 15,0 м без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; 
- відстань від побудованого житлового будинку до господарської будівлі, яка розташована на АДРЕСА_1 , становить 5,2 м, чим порушеного вимоги пункту 3.25* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень;
- влаштування капітального паркану, що зменшує до 3,44 м існуючий проїзд загального користування до садиби №30 та №30-а, чим порушено вимоги пункту 3.22 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.
10.          18.11.2015 головний інспектор Шома А.Г. склав протокол №-1-Л-А-1811/2 про вчинення адміністративного правопорушення; повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
11.          25.11.2015 головний інспектор Шома А.Г. виніс постанову №А-2511/2 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою та п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5     950,00 грн.
12.          Позивач з цим не погодився і звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13.          В обґрунтування позову покликається на те, що під час проведення позапланової перевірки посадовою особою органу архітектурно-будівельного контролю не було пред`явлено направлення на проведення перевірки. 
14.          Акт перевірки від 18.11.2015 складався заздалегідь, результати державного архітектурно-будівельного контролю внесено друком технічними засобами без виїзду на об`єкт будівництва, містить інформацію про земельну ділянку за іншими ідентифікуючими відомостями (кадастрового номеру, площі земельної ділянки, інформації про державну реєстрації права власності). 
15.          Також контролюючий орган не надав йому для підпису протокол від 18.11.2015 №-1-Л-А-1811/110, постанову про адміністративне правопорушення винесено без його участі, без належного повідомлення про розгляд справи. За таких обставин він був позбавлений можливості спростовувати висновки відповідача.
16.          Про існування постанови у справі про адміністративне правопорушення довідався у січні 2017 року під час ознайомленням з матеріалами виконавчого провадження. 
17.          Відповідач не подав заперечень проти позову. 

IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не отримував постанову у справі про адміністративне правопорушення та його належно не повідомили про дату розгляду справи.
19.          Суд апеляційної інстанції не погодився з такими висновками. Суд встановив, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, який містив дату і час - 25.11.2015 о 10.30 год, та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення - приміщення Департаменту ДАБІ у Київській області.
20.          Відповідач не надав повідомлення про початок будівництва, не підтвердив свої доводи щодо виконання стін з вогнестійкого матеріалу та ту обставину, що при облаштуванні капітального паркану інженером-землевпорядником встановлено межі земельної ділянки в натурі та закріплено їх межовими знаками. 
21.          За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення.

V ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22.          Позивач у касаційній скарзі зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції ґрунтується виключно на оцінці наданих відповідачем документів (акта перевірки від 18.11.2015, протоколу від 18.11.2015 №1-Л-А-1811/1 про адміністративне правопорушення, припису від 18.11.2015 №С-1811/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, направлення від 05.11.2015 №875.15/01 для проведення позапланової перевірки, які стосуються іншого об`єкта, розташованого на АДРЕСА_2).
23.          При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції керувався статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції від 17.01.2017, яка не діяла на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.
24.          Заперечень на касаційну скаргу від відповідача не надходило. 

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
26.          Згідно зі статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. 
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
27.          У пункті 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється, зокрема, Держбудінспекцією.
28.          Згідно із пунктом 9 цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
29.          У справі встановлено, що під час позапланової перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил був присутній замовник будівництва ОСОБА_1 , тому Держбудінспекцією було дотримано вимоги пункту 9 Порядку.
30.          Також судом апеляційної інстанції встановлено факт підписання ОСОБА_1 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 18.11.2015, у якому позивач повідомлявся про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивача не було позбавлено права бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особисто або через представника.
31.          Що стосується доводів про неправильне застосування ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», то відповідно до цієї статті (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Замовник має право виконувати будівельні роботи після: 
1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;
2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 
3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
32.          Аналогічні положення містяться у пункті 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 №466 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). 
33.          Відповідно до частин першої та п`ятої статті 96 КУпАП України порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
34.          На підтвердження відсутності порушень ОСОБА_1 не надав жодного документа, передбаченого статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), необхідного для отримання права виконувати будівельні роботи. 
35.           Твердження позивача щодо відповідності будівельних робіт ДБН 360-92** щодо використання у будівництві вогнестійких матеріалів, витримання нормативної відстані при облаштуванні будівельного паркану, було предметом дослідження суду апеляційної інстанції та не знайшло свого підтвердження будь-якими доказами. Тому суд дійшов висновку, що порушення у сфері містобудівної діяльності мали місце.
36.          Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
37.          Суд відхиляє покликання у касаційній скарзі на дослідження судом апеляційної інстанції лише наданих відповідачем документів, оскільки обставини, які слугували підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме, порушення будівельних норм, містяться й у документах (акті перевірки від 18.11.2015, протоколі від 18.11.2015 про адміністративне правопорушення, постанові від 25.11.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності), які надавалися до суду позивачем. 
38.          Підпис ОСОБА_1 у протоколі від 18.11.2015 про адміністративне правопорушення, наданому відповідачем, і відсутність такого підпису у екземплярі протоколу, наданому разом з позовною заявою, не може ставити під сумнів достовірність такого доказу, оскільки виконання підпису у екземплярі позивача залежало лише від його волі. 
39.          Доводи касаційної скарги щодо перевірки іншого об`єкта будівництва є безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції досліджувалося та надавалася оцінка у судовому рішенні лише акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, які стосувалася саме спірного об`єкта будівництва, розташованого на АДРЕСА_2 .
40.          Щодо посилання суду апеляційної інстанції на редакцію Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка не діяла на момент виникнення спірних правовідносин, на що акцентує увагу позивач у доводах касаційної скарги, то зазначене не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи, тому не може бути підставою для скасування правильного по суті і законного рішення апеляційної інстанції. 
41.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
42.          За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення рішення суду апеляційної інстанції без змін.
43.          Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
2.          Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 у справі №367/1450/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб