ПОСТАНОВА
Іменем України
24 червня 2020 року 
м. Київ
справа №751/2134/17
адміністративне провадження №К/9901/44749/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого – Стародуба О.П., 
суддів – Єзерова А.А., Кравчука В.М.,  
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.05.2017р. (суддя – Цибенко І.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2017р. (судді – Мельничук В.П., Лічевецький І.О., Мацедонська В.Е.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа – Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати неправомірним рішення відповідача щодо відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;
скасувати рішення Міністерства оборони України від 31.03.2017р. № 31 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги  у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії;
зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратоного прожиткового мінімуму, встановленого  законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вважає посилання відповідача на те, що ним не подано документ, який би свідчив про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) безпідставним, оскільки відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування, довідки про обставини травми не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва) підтвердженні іншими документами.    
Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.05.2017р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2017р., позов задоволено частково.  
Визнано неправомірним та скасовано рішення відповідача від 31.03.2017р. №31 в частині відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 
Зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у розмірі 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб  на дату встановлення інвалідності, відповідно до Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
В решті позову відмовлено повністю. 
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що порядком № 975 передбачено подання заявником уповноваженому органу копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.  Документів про причини та обставини поранення не надано, не надано доказів, що позивач звертався за їх отриманням та допомогою в їх отриманні, до відповідних органів, зокрема до архівних установ.  
У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.   
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.  
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 31.03.1983р. по 05.08.1985р., в тому числі в період з 09.08.1983 року по 05.08.1985р брав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан в складі в/ч пп 06522. (а.с. 8,11)
04.03.2003р. позивач отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 . (а.с. 12)
Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1945/ж від 01.11.2013 року описані рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які могли бути спричинені під час проходження строкової служби під час виконання бойових дій в 1984 році. (а.с. 15)
Відповідно до витягу з протоколу № 2661 від 01.11.2013 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв позивача встановлено поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії». (а.с.16)
Відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серії АВА № 004070 від 01.07.2014 року позивачу вперше встановлена III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до Довідок до актів огляду МСЕК серії АВА № 012489 від 01.07.2015 року та серії АВА № 025960 від 10.06.2016 року позивачу повторно встановлена III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с. 17)
Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017, позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо повернення на доопрацювання заяви з доданими документами про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги. Скасовано Протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 15.08.2016 року № 58 в частині, а саме п. 145 про повернення документів позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату. Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача.
На виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016, Міністерство оборони України розглянуло питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.03.2017р. №31, позивачу відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документів про обставини поранення. (а.с. 23)
Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої законні права порушеними, позивач  звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, а доводи Міністерства оборони України про те, що позивачем не надано документ, що свідчить про обставини поранення є необгрунтованими. 
Суди виходили з того, що при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Судами встановлено, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 01.11.2013 року № 1945/ж містить інформацію, що при судово-медичному обстеженні у позивача було виявлено рубці, які є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які могли бути спричинені під час проходження строкової служби під час виконання бойових дій в 1984 році.
Суди дійшли висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства оборони України від 31.10.2017 року № 31, зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби підлягають задоволенню.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до статті 41 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 
Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно пункту “б” частини 1 статті 162 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Водночас, відповідно до статті 164 Закону №2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом)
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Відповідно до частини 9 статті 163 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі №822/220/18, документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного    правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міноборони обов`язку щодо їх витребовування.
У зазначеній справі Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що надані позивачем документи, на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного дослідження та протокол засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеного висновку Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду та передачі справи відповідно до статті 346 КАС України на розгляд палати чи об`єднаної палати.
У справі, що розглядається, позивач не надав документи, які свідчать про обставини поранення, а доданий до заяви про призначення одноразової грошової допомоги витяг з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 01.11.2013р. №2661 та висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 01.11.2013 №1945/Ж таких даних не містить.
За таких обставин відповідач правомірно прийняв рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а висновки судів щодо підтвердження позивачем права на отримання спірної одноразової грошової допомоги зроблені за відсутності усіх даних щодо обставин поранення позивача і є передчасними.
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до частини 3 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
За таких обставин, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.05.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2017р.  скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа – ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:          
                                                                      
О.П. Стародуб          

А.А. Єзеров 

В.М. Кравчук