ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року 
м. Київ
справа №808/46/17
адміністративне провадження №К/9901/37809/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об`єднання «ТАТА» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Юрко І.В., суддів Гімона М.М., Чумака С.Ю. від 18 липня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об`єднання «ТАТА» до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Приватне підприємство «Наукове Промислово-комерційне об`єднання «ТАТА» (далі - позивач, Підприємство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, Інспекція), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 лютого 2016 року №0000531501 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 31213,07 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

За позицією суду оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) винесено відповідачем без достатніх правових підстав, оскільки на час спірних правовідносин порядку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує і реалізує державну податкову і митну політику, на підставі якого контролюючим органом мали б застосовуватись штрафні санкції, визначені статтею 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), не існувало.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 18 липня 2017 року постанову суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд, постановляючи рішення, дійшов висновку про законність винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення з огляду на встановлення обставин пропуску Підприємством строку реєстрації в ЄРПН податкових накладних; в той же час суд вказав, що зміни, внесені Законом України від 24 грудня 2015 року №909-VIII до статті 120-1 ПК України, по суті не змінили обсяг відповідальності платників податків за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, який діяв на час їх складення позивачем та реєстрації в ЄРПН.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Підприємство подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просило його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

У доводах касаційної скарги, вказуючи на помилковість позиції суду апеляційної інстанції, зазначає, що на час порушення позивачем строку реєстрації податкових накладних в ЄРПН (до 01 січня 2016 року) була чинною редакція статті 120-1 ПК України, яка передбачала застосування штрафних (фінансових) санкцій лише у відповідності до затвердженого порядку, якого, однак, не існувало. Вважає, що відсутність правового механізму притягнення до відповідальності унеможливлює застосування до Підприємства штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач у поданому до суду відзиві на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке просить залишити без змін, - обґрунтованим та законним.

Справа передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією проведено камеральну перевірку податкової звітності Підприємства з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за грудень 2015 року, за результатами якої складено акт від 04 лютого 2016 року №258/08-27-15-01/19264196, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме здійснення реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених у жовтні-грудні 2015 року (перелік відповідних накладних наведено у акті перевірки), з перевищенням п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складення, за що пунктом 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу передбачена відповідальність.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Позивач не заперечує факту порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН, спірним у цій справі є можливість застосування контролюючим органом штрафних санкцій, передбачених статтею 120-1 ПК України.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.

Згідно із абзацом 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання (абзац 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Отже пункт 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній станом на жовтень-грудень 2015 року) встановлював обов`язок платника податків зареєструвати в ЄРПН податкову накладну у строк не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою її складення.

Разом з тим відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками ПДВ граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Пунктом же 120-1.3 статті 120 ПК України передбачалось, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Законом України від 24 грудня 2015 року №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», який набрав чинності 01 січня 2016 року, пункт 120-1.3 статті 120 ПК України виключено.

В свою чергу у пункті 35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що норми пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН податкових накладних, складених до 01 жовтня 2015 року.

Як вже вказувалось в цій постанові, встановлено судами та не заперечувалось позивачем, реєстрація в ЄРПН перелічених в акті камеральної перевірки податкових накладних, складених у жовтні-грудні 2015 року, здійснена Підприємством з порушенням строку, визначеного абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України, а відтак відповідачем правомірно застосовано до нього штраф на підставі спірного податкового повідомлення-рішення.

При цьому посилання Підприємства та суду першої інстанції на відсутність на час спірних відносин порядку застосування штрафних санкцій (штрафу), передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України за порушення терміну реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, обов`язок по затвердженню якого пунктом 120-1.3 статті 120 ПК України було покладено на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є безпідставними, оскільки відсутність такого затвердженого порядку не нівелює вимог цієї статті ПК України як такої, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої податковим законодавством за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, та не свідчить про відсутність у контролюючого органу повноважень щодо застосування штрафних санкцій за вказане порушення.

Аналогічна правова позиція викладена і, зокрема, в постановах Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі №803/1316/16 (касаційне провадження К/9901/28454/18), від 29 травня 2020 року у справі №804/7549/16 (касаційне провадження К/9901/41605/18) та від 04 червня 2020 року у справі №820/1801/16-а (касаційне провадження К/9901/41977/18).

Наведене, а також зміст встановлених фактичних обставин свідчить, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі прийнято за правильного застосування вказаних норм матеріального права.

Доводи ж касаційної скарги наведеного не спростовують й підстави для її задоволення відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об`єднання «ТАТА» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Васильєва   В.П. Юрченко