ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12600/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд факторинг" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд факторинг" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд факторинг" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про визнати протиправними дій Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції в частині надання висновку щодо існування підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 12.05 2020 року, яку було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2020 року за №С-13735 та зобов`язати її утриматись від дій, пов`язаних з виключенням (скасуванням) записів в Державному реєстрі речових прав стосовно прав ТОВ "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг" як іпотекодержателя стосовно земельної ділянки, кадастровий помер 3210900000:01:173:0028; визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України № 1789/5 від 27.05.2020 року "Про задоволення скарги".
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у відкритті провадження - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.
Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
У той же час, згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». 
Відповідно до частин першої та третьої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.
Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), натомість визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.
Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постановах по справі №807/719/15 від 29 серпня 2018 року та по справі №815/6945/16 від 27 червня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що на думку позивача були порушені його права, як іпотекодержателя земельної ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:173:0028, оскільки, на його думку, для нього не існувало і не існує жодних, встановлених чинним законодавством України заборон щодо набуття ним речових прав на майно, похідним від якого є дії пов`язані з реєстрацією такого права, що по суті і зумовило звернення до суду із даним позовом.
У той же час позивач наголошує і на тому, що поновлення прав ВАТ "Комерційний банк "Актив Банк", як іпотекодержателя земельної ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:173:0028, через певні причини не відбулися.
При цьому, за текстом позовної заяви випливає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Данич О.Ф. прийнято рішення від 06.04.2020 № 51893013 та № 51893977, на підставі яких, до Державного реєстру прав внесено записи про іпотеку та обтяження за номерами №    36186066 та № 36186709 на земельну ділянку з кадастровим номером: 3210900000:01:173:0028, власником якої є громадянин ОСОБА_1 .
Більш того, у позовній заяві позивач також звертає увагу суду на тому, що земельна ділянка, кадастровий номер 3210900000:01:173:0028 була передана в іпотеку ВАТ "Комерційний банк "Актив Банк" в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0605/01 від 05.06.2009, який було укладено між ВАТ "КБ "Актив Банк" та Виробничим кооперативом "ЖБК "Десна" на підставі договору іпотеки, укладеного між ВАТ "КБ "Актив-банк" та Виробничим кооперативом "ЖБК "Десна", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко    Н.О. 05.06.2009 за реєстровим номером 1569.
Тобто, з вказаного випливає, що в основі відносин щодо прийняття оскаржуваного наказу та рішень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 06.04.2020 № 51893013 та № 51893977 (які не є предметом розгляду даної справи) наявний невирішений спір щодо майнових прав на земельну ділянку з кадастровим номером: 3210900000:01:173:0028, прав іпотекодержателя та індивідуалізації цієї особи.
Водночас, реєстрація майнових прав є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно. Водночас реєстраційні дії та прийняття оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять права, зокрема, на майно і полягають саме в офіційному визнанні державою цих фактів. 
Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає протиправними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.
Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.09.2019 у справі № № 810/3711/18 (провадження № 11-865апп19).
Оскільки, як вбачається з доводів позивача у позовній заві, існує спір про майнові права щодо об`єкту земельної ділянки з кадастровим номером: 3210900000:01:173:0028, то захист таких прав повинен здійснюватися за правилами цивільного або господарського судочинства (в залежності від суб`єктивного складу учасників справи).
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                            Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд факторинг" залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк