УХВАЛА
 
22 липня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 298/1105/15-ц
провадження № 61-10159св19
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про визнання прав та обов'язків іпотекодержателя на земельну ділянку,
 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просило: визнати за Банком права та обов`язки іпотекодержателя на земельну ділянку площею 0,9429 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0022, і земельну ділянку площею 0,1543 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0023, що належать ОСОБА_1 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 051095, виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2005 року, зареєстрованим за №2199 серії ВСК № 678557. Акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №2120882401-010607200012; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження іпотекою на земельну ділянку площею 0,9429 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0022, і земельну ділянку площею 0,1543 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0023, що належать ОСОБА_1 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК №051095, виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2005 року, зареєстрованим за № 2199 серії ВСК №678557, іпотеко держатель - ПАТ «УкрСиббанк», іпотекодавець - ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 вересня 2006 року між Банком і ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11223047000, відповідно до якого позичальнику надано кредит у сумі 50 000 доларів США, а 27 вересня 2006 року - договір про надання кредиту №11046622000, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 80 000 доларів США.
27 травня 2008 року між цими ж сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту №11351576000, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 80 000 доларів США.
У якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаними кредитними договорами між сторонами були укладені відповідні договори іпотеки, предметом яких стало нерухоме майно, а саме: туристична база «Дубовий гай» загальною площею 1853,9 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і належить іпотекодавцю - ОСОБА_1 , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 лютого 1997 року.
При цьому, якщо в іпотеку передається будівля (споруда), яка розташована на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю, то іпотека поширюється і на належну іпотекодавцю земельну ділянку або її частину, на якій розташована відповідна будівля (споруда).
Банку стало відомо, що ОСОБА_1 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,9429 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0022, і земельну ділянку площею 0,1543 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0023. Цільове призначення земельних ділянок - для обслуговування туристичної бази «Дубовий гай». Однак, іпотекодавцем не вчинено жодних заходів щодо передачі земельної ділянки в іпотеку Банку.
Загальна заборгованість відповідача перед Банком за всіма кредитними договорами станом на 03 листопада 2015 року склала 1 575 488,22 грн.
Отже, визнання прав і обов`язків іпотекодержателя за Банком на земельну ділянку площею 0,9429 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0022, і земельну ділянку площею 0,1543 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0023, які належать ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №051095, слугуватиме реальному настанню правових наслідків, що обумовлені діючим законодавством, при передачі нерухомого майна в іпотеку.
Рішенням Великоберезнянського районного суду від 08 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано за Банком права та обов`язки іпотекодержателя на земельну ділянку площею 0,9429 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0022, і земельну ділянку площею 0,1543 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0023, що належать ОСОБА_1 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК №051095, виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2005 року, зареєстрованим за №2199, серії ВСК №678557. Акт зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договору оренди землі № 2120882401-010607200012.
Внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження іпотекою на земельну ділянку площею 0,9429 га, кадастровий 2120882401:01:002:0022 та земельну ділянку площею 0,1543 га, кадастровий номер 2120882401:01:002:0023, що належать ОСОБА_1 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК №051095, виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2005 року, зареєстрованим за №2199, серії ВСК № 678557, іпотекодержатель - ПАТ «УкрСиббанк», іпотекодавець - ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року задоволено апеляційну скаргу адвоката Ігнатенка С. С. в інтересах ОСОБА_1 Рішення Великоберезнянського районного суду від 08 лютого 2016 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.
У травні 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня             2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які           подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників            справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з  урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний  Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про визнання прав та обов'язків іпотекодержателя на земельну ділянку призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров 
 
                                                                                                                      С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                                      В. М. Сімоненко