КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                         
єдиний унікальний номер справи №759/174/2020
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5842/2020
                                                              
  П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                                   У К Р А Ї Н И
 
            08 вересня 2020 року     Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
 
                                судді - доповідача                             Білич І.М.
                               суддів                                                Коцюрби О.П., Музичко С.Г.
                                при секретарі                                    Кемському В.В.
        за участю: представника АТ «Альфа-Банк» -Белінського В.А. 
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Артеменка Петра Миколайовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк», на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді  Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В.,
у цивільній справі № 759/174/20 за заявою адвоката Загоруйко Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за  позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
 
в с т а н о в и л а: 
 
 У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., АТ «Альфа-Банк», в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. від 19.07.2019 року №47863023 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також скасувати внесений на підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №32470300 від 16.07.2019 року про право власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 .
Також, представником позивача подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно квартири АДРЕСА_1 .  З посиланням на те, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може унеможливити ефективний захист порушеного права позивача, оскільки відповідач має безперешкодну змогу відчужити зазначену квартиру.
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року заяву задоволено. 
Забезпечено позов шляхом заборони вжиття будь-яких дій щодо відчуження квартири за  АДРЕСА_2 .
 
Не погодившись з ухвалою, представник АТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.
Посилаючись на не співмірність вжитого заходу забезпечення заявленим позовним вимогам, а також на те, що позивач не довів, що невжиття обраного ним заходу забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду. Крім того, зазначав, що судом безпідставно не вжито заходів зустрічного забезпечення.
 
Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
 
У судовому засіданні представник  АТ «Альфа - Банк» підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити. 
Позивач до початку розгляду справи подав заяву щодо можливого розгляду справи за його відсутності.
Інші учасники справи про день і час розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.
Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб що не з`явилися в силу  положень ст. 372 ЦПК України.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана  апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно  до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть  участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити  виконання рішення суду або ефективний захист,  або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів, щодо  охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити  позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь  позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно  п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Задовольняючи вимоги заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, виходив з наявності правового зв`язку між заявленими позовними вимогами та обраним заходом забезпечення позову, а також з того, що вжиті заходи забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.
 
Доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності позивачем обставин того, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або унеможливить виконання майбутнього рішення суду у справі.
 
Разом з тим, в силу положень ст. 149 ЦПК України підставами для забезпечення позову є не тільки неможливість виконання майбутнього рішення суду без вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а й ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
З матеріалів справи слідує, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з договорів кредиту та іпотеки. Предметом договору іпотеки №800002391-И від 26.10.2007 року, укладеного між сторонами, є  квартира АДРЕСА_1 .
Скориставшись правом позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, АТ «Альфа-Банк» зареєструвало за собою право власності на указану квартиру, відомості про що було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державнимреєстратором ДП«Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В .
Оспорюючи законність проведеної державної реєстрації права власності банку на нерухоме майно, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
За таких обставин, заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірної квартири у повній мірі відповідає (є співмірною) позовним вимогам, оскільки подальше відчуження банком нерухомого майна створить для позивача додаткові перешкоди у ефективному захисті порушеного права шляхом подання додаткових позовів до нових власників квартири.
 
Доводи апеляційної скарги про неспівмірність обраного позивачем заходу забезпечення позовним вимогам з посиланням на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №127/220/19 не можуть бути підставою для скасування  ухвали суду. Оскільки у справі, яка була предметом розгляду судом касаційної інстанції, судами було вжито захід забезпечення позову у вигляді арешту, в той час як у даній справі позивач просить про вжиття іншого виду забезпечення позову, а саме: заборони вчиняти певні дії.  
Щодо доводів апеляційної скарги про невжиття судом першої інстанції заходів зустрічного забезпечення, то в силу ч. 1 ст. 154 ЦПК України застосування інституту зустрічного забезпечення, окрім випадків передбачених частиною 3 цієї статті, є правом, а не обов`язком суду.
При цьому, обставини для обов`язкового зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у даній справі не встановлені.
Крім того, заявник не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з вмотивованим клопотанням про застосування зустрічного забезпечення в порядку ч. 6 ст. 154 ЦПК України.
Колегія суддів також зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, діють до набрання рішенням суду по даній справі законної сили та спрямовані виключно на забезпечення можливості виконання такого рішення у майбутньому, не порушуючи законних прав та інтересів відповідача.
            З урахуванням  вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням  норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.
 
            Керуючись ст.ст.368, 372, 374,375, 381 -384, 387  ЦПК України, колегія суддів,-
 
п о с т а н о в и л а :
 
Апеляційну скаргу адвоката Артеменка Петра Миколайовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк», залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
            Повний текст постанови складено 16 вересня 2020 року.
 
            Суддя-доповідач:      
Судді: