ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 300/390/20
адміністративне провадження № К/9901/17326/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року, постановлену у складі колегії суддів: Коваля Р.Й. (доповідач), Качмара В.Я.,                  Пліша М.А.
І. Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
1. ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   про визнання протиправними та скасування постанов.
2. Івано-Франківський районний окружний адміністративний суд рішенням від                 16 березня 2020 року позов задовольнив.
3. У резолютивній частині рішення Івано-Франківського районного окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року, окрім іншого, роз`яснено:
«Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей  255,  295,  297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі».
4. Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції оскаржило це рішення в апеляційному порядку.
5. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 травня 2020 року залишив без руху апеляційну скаргу Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Івано-Франківського районного окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року та надав строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту вручення копії даної ухвали.
6.  Підставою для залишення апеляційної скарги без руху слугувала констатація суддею суду апеляційної інстанції пропуску апелянтом встановленого  статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України  (надалі також  КАС) строку на апеляційне оскарження.
7.  Апелянтові запропоновано усунути недоліки скарги шляхом надання вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.
8. На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянт подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що зазначені строки було порушено з поважних причин, оскільки в резолютивній частині рішення суду зазначено, що апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів. 
9. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 травня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження. 
10. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені заявником причини пропуску строку подання апеляційної скарги не є поважними.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
11. Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.
12. У касаційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення.
13. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що ним не було порушено строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Відповідач зазначив, що рішенням Івано-Франківського районного окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року встановлений 30-денний строк на апеляційне оскарження з дня складання рішення в повному обсязі.
14. Позивач у відзиві на касаційну скаргу вказує на її безпідставність і просить залишити її без задоволення.
ІІІ. Джерела права й акти їх застосування 
15.   Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої  статті 2 КАС  України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
16.  Відповідно до частин першої-четвертої  статті 242 КАС  України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
17.  Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми  статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»  і  статті 13 КАС України.
18.  Згідно з частиною першою  статті 293 КАС  України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
19.  Статтею 295 КАС  України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою  статті 299 цього Кодексу.
20.  Відповідно до частини третьої  статті 298 КАС  України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
21.  За правилом пункту 4 частини першої  статті 299 КАС  України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
22.  Частиною другою цієї ж статті обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
23.  Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, передбачені  статтею 287 КАС України. 
24.  Частиною шостою вказаною статті встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. 
25. За правилами, встановленими  статтею 271 КАС, у справах, визначених статтями  273-277,  280-289  цього  Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
25.1.  Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
26. Частиною 7  статті 251 КАС України  передбачено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
ІV. Оцінка Верховного Суду
27. У вказаній справі, яка є справою з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, управління Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  13 квітня 2020 року подало апеляційну скаргу на рішення суду від 16 березня 2020 року, повний текст якого вручено відповідачу 19 березня 2020 року. При цьому суд першої інстанції, роз`яснюючи порядок і строки оскарження рішення, в резолютивній частині рішення зазначив загальні строки на апеляційне оскарження (тридцять днів).
28.  Восьмий апеляційний адміністративний суд, залишаючи без руху апеляційну скаргу та в подальшому відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що апелянт пропустив установлений  статтею 287 КАС України десятиденний  строк на апеляційне оскарження та не навів жодних обґрунтованих доводів та не надав суду жодних доказів, які б перешкоджали позивачу звернутись з відповідною апеляційною скаргою своєчасно.
29.  Дійсно,  стаття 287 КАС  є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, та частина шоста якої встановлює спеціальні у відношенні до  статті 295 КАС  строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
30.  Водночас  статтею 287 КАС  не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої  статті 295 КАС, і на відміну від правил, установлених  статтею 270 КАС, передбачений  статтею 286 КАС  строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.
31. Верховний Суд зазначає, що у справах цієї категорії, які є терміновими в розумінні  КАС, надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою  статті 271 КАС. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.
32.  Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.
33.  У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
34.  У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
35.  Зважаючи на те, що у цій справі суд першої інстанції не дотримався вимог частини другої  статті 271 КАС України  і при цьому роз`яснив загальні, а не спеціальні строк і порядок обчислення строку на апеляційне оскарження рішення, суд касаційної інстанції вважає, що в даному конкретному випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги. 
36. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №761/20343/18.
37.  Отже, Верховний Суд указує на передчасність висновків апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження.
38.  За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
39.  Таким чином, касаційна скарга управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване ним судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
V. Судові витрати
40. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.
2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №300/390/20 скасувати, а справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          О. А. Губська

Судді                                                                                                    М.В. Білак

                                                                                                    В.М. Соколов