СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р.                                                                          Справа № 917/72/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В. , суддя  Тихий П.В. 
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС", м. Київ (вх. №1268 П/1) 
на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020, ухвалене у складі судді Паламарчука В.В.,
у справі №917/72/20,
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС", 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, оф. 201,
до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави, вул. Сінна, 36, м. Полтава, 36039
про стягнення збитків у розмірі 5000,00 грн

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/72/20 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", позивач) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави (відповідач) про стягнення 5000,00 грн збитків відмовлено. 
Рішення господарського суду мотивовано тим, що звернення позивача зі скаргою до Антимонопольного комітету України, є його правом, а не обов`язком. При цьому, внесення позивачем 5000,00 грн в якості обов`язкового платежу до Державного бюджету України спрямоване на дотримання встановленого законом порядку подання скарги до органу оскарження. Крім того, в даному випадку, витрати на реалізацію права на оскарження процедури закупівлі понесені товариством ще до встановлення компетентним державним органом факту вчинення відповідачем неправомірних дій, а не внаслідок них. В даному випадку позивач не був та не міг бути примушений до подання скарги на дії відповідача та сплати відповідного платежу за розгляд скарги. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати не є збитками у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України, так як понесені саме з метою реалізації свого права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, не мають обов`язкового характеру та не перебувають у причинному зв`язку з діями відповідача.
Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, який просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, рішення Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/72/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, а судові витрати покласти на відповідача.
Апелянт зазначає, що протиправність рішень (дій) відповідача по відхиленню тендерної пропозиції ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" та визнанню переможцем іншого учасника торгів встановлена рішенням органу оскарження від 22.10.2019 №15189-р/пк-пз. Саме для відновлення свого порушеного спірним рішенням відповідача права позивач поніс витрати у вигляді сплати за подання скарги грошових коштів у розмірі 5000,00 грн.
Скаржник вважає, що ним у повному обсязі доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення для стягнення збитків з відповідача.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/72/20; встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дати вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не менше, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/72/20 ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи.
29.05.2020 до апеляційного суду від Квартирно-експлуатаційного відділу                      м. Полтави надійшов відзив, у якому відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення господарського суду без змін.
Як вже зазначалось вище, вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи ч. 10 ст. 270 ГПК України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення учасників справи від сторін не надходили.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Судом встановлено, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава (замовник)  18.07.2019 було оголошено про проведення процедури відкритих торгів по лоту №2 на закупівлю природного газу ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо СPV: 09120000-6, у кількості 400 000 метрів кубічних (оголошення UА-2019-07-18-000632-b). 
У процедурі закупівлі по лоту №2 прийняли участь 5 учасників, у тому числі ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС".
Процедура закупівлі здійснювалася з урахуванням вимог частини четвертої статті 10 Закону України "Про публічні закупівлі".
За результатами розгляду тендерних пропозицій учасників, тендерну пропозицію ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" (переможець) визнано найбільш економічно вигідною та такою, що відповідає вимогам тендерної документації.
Враховуючи вказане, протоколом №5 засідання тендерного комітету Замовника від 20.09.2019 ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" визнано переможцем процедури закупівлі за оголошенням UА-2019-07-18-000632-b по лоту №2 та повідомлено про намір укласти договір про закупівлю.
02.10.2019 тендерним комітетом Замовника прийнято рішення, оформлене протоколом №6 від 02.10.2019, про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" у зв`язку із відмовою Переможця від укладення договору про закупівлю.
Наслідком відхилення тендерної пропозиції Позивача стало обрання переможцем іншого учасника, зокрема - ТОВ "ГАЗІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ", про що тендерним комітетом Замовника складено протокол №7 від 02.10.2019.
Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями Замовника по відхиленню пропозиції Позивача та визнанню переможцем ТОВ "ГАЗІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ", ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" оскаржило їх, у порядку статті 18 Закону, до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.
Рішенням органу оскарження №14227-р/пк-пз від 04.10.2019 скаргу Товариства прийнято до розгляду як таку, що подано у відповідності до Закону, у тому числі, в частині внесення плати за подання скарги.
За результатами розгляду скарги Позивача, органом оскарження встановлено неправомірність рішень Замовника по відхиленню тендерної пропозиції ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" (протокол №6 від 02.10.2019) та визнанню переможцем ТОВ "ГАЗІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ" (протокол №7 від 02.10.2019) та прийнято рішення від 22.10.2019 №15189-р/пк-пз про задоволення скарги. Замовника зобов`язано скасувати вказані рішення, оформлені протоколами №6 від 02.10.2019 та №7 від 02.10.2019.
Звертаючись із вказаною скаргою на неправомірне рішення відповідача, позивач сплатив 5000,00 грн за подання скарги відповідно до ст.18 Закону України "Про публічні закупівлі" на підставі платіжного доручення № 2096 від 27.09.2019. 
Позивач посилається на те, що внаслідок прийняття відповідачем зазначеного вище неправомірного рішення, позивачу завдана шкода у вигляді витрат, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права на загальну суму 5000,00 грн і просить стягнути зазначені кошти з відповідача.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним грошових витрат (шкоди) завданих неправомірними рішеннями відповідача за результатами публічних закупівель, отже, правовідносини, які виникли між сторонами у справі з приводу стягнення заявленої позивачем суми, є позадоговірними, а тому до цих правовідносин застосовуються положення глави 82 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків; збитків (їх наявності та розміру); вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.
Вищевказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 20.12.2010 у справі №06/113-38, від 04.07.2011 у справі №51/250.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Так, судом встановлено, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтави було прийнято рішення, оформлене протоколом №6 від 02.10.2019, про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" у зв`язку із відмовою Переможця від укладення договору про закупівлю та рішення про обрання переможцем іншого учасника, зокрема - ТОВ "ГАЗІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ", про що тендерним комітетом Замовника складено протокол №7 від 02.10.2019.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про публічні закупівлі”, замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі.
Згідно зі статті 1 та частини 2 статті 18 Закону України "Про публічні закупівлі" органом оскарження процедур закупівлі є Антимонопольний комітет України, до якого подаються в т.ч. скарги, що стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, які відбулися після оцінки пропозицій учасників, протягом 10 днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, але до дня укладення договору про закупівлю. Разом з цим визначено, що скарги щодо укладених договорів про закупівлю розглядаються в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі", за подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України. Органом оскарження є Антимонопольний комітет України.
Розмір плати визначений постановою Кабінету Міністрів України №291 від 23.03.2016 року "Про встановлення розміру плати за подання скарги", у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг справляється плата в розмірі 5000,00 грн.
Судом встановлено, що 02.10.2019 ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" звернулося до Антимонопольного комітету України як до органу оскарження в порядку статті 18 Закону України "Про публічні закупівлі" зі скаргою на рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" та рішення про визначення ТОВ "ГАЗІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ" переможцем процедури закупівлі, які оформлені протоколами від 02.10.2019.
За наслідками розгляду зазначеної скарги рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №15189-р/пк-пз від 22.10.2019 (копія якого не долучена сторонами до матеріалів справи) зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" та рішення про визначення ТОВ "ГАЗІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо" за лотом №2, оголошення про проведення якої оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу на № UА-2019-07-18-000632-b.
Так позивач вважає збитками збір, який був ним сплачений за звернення до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель зі скаргою на рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави. 
При цьому, з матеріалів справи вбачається, оскаржувані рішення  Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави були прийняті 02.10.2019, а збір за подання скарги позивачем було сплачено 27.09.2019, що підтверджується копією платіжного доручення №2069 від 27.09.2019.
Тобто кошти, які позивач вважає збитками, були ним сплачені ще до прийняття спірних рішень Замовника. 
Зазначені обставини суперечать правовому визначенню збитків, оскільки витрати були здійснені Позивачем ще до вчинення відповідачем дій, які, на думку ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", порушують його права.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Колегія суддів зазначає, що сплачені позивачем грошові кошти у сумі 5000,00 грн є фіксованою, встановленою чинним законодавством, платою за подання скарги до органу оскарження для захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі. Понесення суб`єктом оскарження таких витрат є результатом реалізації останнім права на захист своїх прав та інтересів, які на його думку порушені, шляхом звернення зі скаргою до органу оскарження, яке передбачено ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі". Внесення такої плати є обов`язком суб`єкта оскарження, який зумовлений саме його вибором способу захисту, незалежно від того, чи підтвердиться за результатом розгляду скарги факт порушення замовником чинного законодавства при проведенні процедури закупівлі, чи ні. Тобто ці витрати не перебувають у безпосередньому зв`язку з відновленням порушеного права (реальні збитки) суб`єкта оскарження.
Окрім цього, в даній правовій ситуації витрати на реалізацію права на оскарження процедури закупівлі понесені товариством як до прийняття оскаржуваних рішень Замовником, так і до встановлення компетентним державним органом факту вчинення відповідачем неправомірних дій, а не внаслідок них.
З наведеного можна зробити висновок, що внесення такої плати не є збитками в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України, позаяк є результатом волевиявлення суб`єкта оскарження, що необов`язково зумовлено протиправною поведінкою замовника та необов`язково призводить до поновлення прав, тоді як для кваліфікації витрат як збитків необхідно встановити безпосередній зв`язок між витратами особи та порушенням, вчиненим іншою особою, та реальність таких збитків.
З врахуванням викладеного, посилання апелянта на те, що висновок суду про відмову у стягнення збитків суперечить вимогам статті 22 Цивільного кодексу України є безпідставними, оскільки заявлені позивачем до відшкодування витрати не є збитками, так як понесені саме з метою реалізації свого права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, не мають обов`язкового характеру та не перебувають у причинному зв`язку з діями відповідача.
З огляду на зазначене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків в сумі 5 000,00 грн, у зв`язку із чим, в задоволенні позовних вимог судом відмовлено та правильно застосовано вимоги норм матеріального права.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлюються Законом України "Про публічні закупівлі". Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
При цьому, Закон України "Про публічні закупівлі" не передбачає процедури повернення цієї плати, так як і можливості її покладання на порушника процедури закупівлі в разі задоволення вимог скаржника (по аналогії з розподілом судових витрат при прийнятті рішення).
Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/72/20 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд                                                                                          

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/72/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                    І.А. Шутенко

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           П.В. Тихий