ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/629/20  Номер провадження 33/814/458/20	Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.  Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., захисника - адвоката Яковенко С. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 2 ст. 130 КпАП України
ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтави, Полтавської області, працюючого молодшим інспектором ДУВП №23, м. Полтави, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за апеляційною скаргою захисника – адвоката Яковенко Світлани Іванівни, яка діє в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 3 роки. 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп.
Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 , 05 березня 2020 року о 22 год. 50 хв. в с. Розсошенці по вул. Кременчуцькій,4 , керував автомобілем ВАЗ 21063, д. н. з. «о НОМЕР_2 » з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук).
ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5.ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.
Порушення вчинене повторно протягом року, що підтверджується постановою Полтавського районного суду від 29 липня 2019 року.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокатом Яковенко С. І. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє винесене з допущенням істотних порушень процесуального та матеріального права.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначила, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та за наявності законних підстав був зупинений працівниками поліції. 
Відзначила, що патрульний автомобіль в якому знаходилось двоє поліцейських зупинилися біля транспортного засобу, який стояв припаркований біля магазину і в ньому знаходився ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 Автомобіль не рухався, фари не були ввімкнені, мотор був зглушений.
Заслухавши захисника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Подія адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме: 
Протоколом про адміністративне правопорушення від 05 березня 2020 року серія ДПР № 400793, відповідно до якого 05 березня 2020 року о 22 годині 50 хвилин в Полтавській області, Полтавського району, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька 4, ОСОБА_1 Керував автомобілем «ВАЗ» д. н. з. «о НОМЕР_2 » з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота порушена координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року. (а. с. - 1).
Поясненнями свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідного до яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції, та були свідками відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі .
Відеозаписом із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля, диск із яким долучено до справи про адміністративне правопорушення відповідно до якого вбачається, що транспортний засіб «ВАЗ» д.н.з. «о НОМЕР_2 » перебував в русі, і зупинився на зупинці громадського транспорту. Видно як загорілися ліхтарі «стоп сигналу». Після чого вимкнулося світло та заглушив двигун. Весь цей час, який тривав декілька секунд, автомобіль перебував у полі зору відеореєстратора поліцейського автомобіля. Двері автомобіля не відчинялися та із автомобіля ніхто не виходив. Отже спростовується твердження ОСОБА_1 , що він транспортним засобом не керував, а водій втік.
Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише сидів на водійському місті у припаркованому транспортному засобі на стоянці/парковці біля продуктового магазину, повністю спростовується відеозаписом долученого до матеріалів, з якого вбачається, що транспортний засіб перебував в русі, із увімкненим лівим покажчик повороту у автомобіля, потім відбулося його зупинення. 
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Яковенко Світлани Іванівни в інтересах  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
            
Суддя                                                                               В.В. Маліченко