Ухвала
 
25 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 461/159/16-ц
провадження № 61-3260ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А.,                Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В. В.» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/159/16-ц від 02 березня 2016 року у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» до Управління державної     виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, держави Україна в особі державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Фермерське господарство «Бурка В. В.» звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 березня 2016 року у справі № 461/159/16-ц за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, держави Україна в особі державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
 
Заява мотивована тим, що суду на момент винесення рішення у даній справі не були відомі обставини встановлені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6-19535св14                          від 16 липня 2014 року. Вказує, що обставини встановлені в ухвалі суду касаційної інстанції спростовують факти, які були викладені у рішенні                        від 02 березня 2016 року, зокрема щодо застосування норм матеріального та процесуального права у справах про відшкодування особі моральної шкоди завданої діями або бездіяльністю державних виконавців і до спірних правовідносин підлягають застосуванню стаття 56 Конституції України,                статті 23, 1166, 1167, 1173 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу». Вважає, що вказані обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для винесення законного рішення.
 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви Фермерського господарства «Бурка В. В.»               від 05 жовтня 2017 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 березня 2016 року у справі №461/159/16-ц за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, держави Україна в особі державної казначейськоїслужби України про відшкодування моральної шкоди.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зазначені у заяві обставини не носять характеру нововиявлених, а обставини на які посилається заявник, як на підставу перегляду рішення суду від 02 березня 2016 року могли бути відомі ОСОБА_1 на момент розгляду справи, тому заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є необґрунтованою. 
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2017 року залишено без змін. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що правова позиція висловлена у судовому рішенні у іншій справі, зокрема в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ    від 16 липня 2014 року, як і обставини встановлені у іншій справі у спорі з іншим предметом та підставами позову та між іншими сторонами не є  нововиявленими обставинами у даній справі в розумінні статті 361 ЦПК України, в редакції чинній на час подання заяви. 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2020 року до Верховного Суду, Фермерське господарство «Бурка В. В.», просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно статті 361 ЦПК України, в редакції чинній на момент постановлення ухвали суду першої інстанції, рішення або ухвала суду, якими                          закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язкуз нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;                 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;              4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Відповідно до статті 423 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду касаційної скарги, Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. 
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Отже, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.
Перегляд рішень, постанов та ухвал за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження у цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення у порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про те, що обставина, на яку посилався заявник, а саме - ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 липня 2014 року щодо застосування у справах про відшкодування особі моральної шкоди завданої діями або бездіяльністю державних виконавців статті 56 Конституції України, статтей 23, 1166, 1167, 1173 ЦК України та статті 1 Закону України                            «Про державну виконавчу службу», не є нововиявленою у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України. 
Обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не є тими обставинами, які могли б спростувати факти, покладені в основу судового рішення, вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення та не входять до предмета доказування.
Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.
За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства «Бурка В. В.» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/159/16-ц                    від 02 березня 2016 року у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, держави Україна в особі державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       С. П. Штелик
 
                                                                                                                  А. А. Калараш  
 
                                                                                                                  В. М. Сімоненко