ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005157 пров. № А/857/3490/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Запотічний І.І, 
суддя                                                     Матковська З.М. 

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

за участю:
представник позивача                     Кіт І.В.
представник відповідача                     Рибак Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року (головуючий суддя Кравців О.Р., м.Львів, проголошено 14:17:31) у справі № 1.380.2019.005157 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, –
В С Т А Н О В И В:
08.10.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС (правонаступник Галицька митниця Держмитслужби), у якому просив: визнати протиправною відмову відповідача (лист №13568/10/13-70-19/42 від 18.07.2019 та лист №14863/10/13-70-19/42 від 11.09.2019) щодо відмови позивачу у відновленні режиму вільної торгівлі щодо товарів, оформлених у митному відношенні відповідно до митної декларації №UA209140/2019/157295 від 05.07.2019 під порядковим №1 та поверненні суми таких платежів, надміру сплачених під час митного оформлення; відновити режим вільної торгівлі щодо товарів, оформлених у митному відношенні відповідно до митної декларації №UA209140/2019/157295 від 05.07.2019 під порядковим номером №1; зобов`язати відповідача повернути позивачу суми надміру сплачених митних платежів під час митного оформлення товарів відповідно до митної декларації №UA209140/2019/157295 від 05.07.2019 у загальній сумі 44378,79 грн., що складається із суми ввізного мита у розмірі 36982,33 грн., суми податку на додану вартість у розмірі 7396,46 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 позов задоволено повністю; визнано протиправною відмову Львівської митниці ДФС, викладену у листах №13568/10/13-70-19/42 від 16.08.2019 та №14863/10-13-70-19/42 від 11.09.2019 щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» у відновленні режиму вільної торгівлі щодо товарів, оформлених у митному відношенні відповідно до митної декларації №UA209140/2019/157295 від 05.07.2019 під порядковим №1 та поверненні суми таких платежів, надміру сплачених під час митного оформлення; відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» режим вільної торгівлі щодо товарів, оформлених у митному відношенні відповідно до митної декларації №UA209140/2019/157295 від 05.07.2019 під порядковим номером №1; зобов`язано Львівську митницю ДФС вчинити передбачені чинним законодавством дії щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» надміру сплачених митних платежів в сумі 36982,33 грн. ввізного мита та 7396,46 грн. податку на додану вартість; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС судові витрати у виді судового збору у сумі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп.
04.02.2020 позивач звернувся в суд із заявою про винесення додаткового рішення, яку скеровано засобами поштового зв`язку 27.01.2020, що підтверджується відбитком штемпелю відділення поштового зв`язку на описі вкладення у цінний лист.
Додатковим Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року заяву представника позивача  задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» (79024, м. Львів, вул. Молочна, 15; ЄДРПОУ 40389577) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ЄДРПОУ 39420875) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 (шість тисяч) грн. У задоволенні іншої частини вимог заяви  відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.
Представник вілповідача в судовому засіданні проти вимог скарги заперечує, просить відмовити у задоволенні скарги
Представник позивача в судовому засіданні вимоги скарги підтримує, просить їх задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Відповідно до  ст. 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч.1, 2  ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За правилами ч. 4  ст. 134 КАС України  для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 7  ст. 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4  ст. 143 КАС України  суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Колегія суддів зазначає, що представник позивача у строк встановлений законом на доказ понесення довірителем судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до клопотання від 04.02.2020 за вх. №6139 надав до суду першої інстанції наступне: договір №70/09 від 24.09.2019 між адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» в особі голови об`єднання ОСОБА_1 та ТОВ «Вест Фудс»; протокол узгодження гонорару від 01.10.2019, відповідно до якого сторони домовилися про те, що за надані послуги клієнт сплачує адвокатському об`єднанню  гонорар у розмірі 2500,00 грн. за 1 год. роботи; розрахунок витрат на правничу допомогу у справі: аналіз законодавства та судової практики, формування  0,5 год. 1250,00 грн.; надання правових консультацій щодо питань, що стосуються предмету позову у справі 0,5 год. 1250,00 грн.; формування та подання до Львівського окружного адміністративного суду позовної заяви -1,5 год. 3750,00 грн.; формування та подання до суду процесуальних документів у справі  1,5 год. 3750,00 грн.; участь адвокатів у судових засіданнях 2 год. 5000,00 грн. Загальна вартість послуг  15000,00 грн. Фактично сплачено 15000,00 грн.; акт приймання-передачі послуг №22/01/20; платіжні доручення ТОВ «Вест Фудс» №274 від 20.11.2019 на суму 5000,00 грн. (оплата правничої допомоги згідно з договором  70/19 від 24.09.2019); №200 від 25.09.2019 на суму 10000,00 грн. (оплата правничої допомоги згідно з договором  70/19 від 24.09.2019).
Згідно з ч. 3  ст. 134 КАС України  для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.
Суд першої інстанції вказує, що представник позивача в переліку послуг згідно з розрахунком витрат на правничу допомогу зазначив, серед іншого, формування та подання до суду процесуальних документів, що зайняло йому 1,5 год. та коштувало для позивача 3750,00 грн. Однак матеріалами справи підтверджується, що представник позивача станом на 22.01.2020 (постановлення судового рішення судом) подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву та, як було вказано, дві заяви щодо понесених судових витрат. З врахуванням того, що представник позивача при підготовці позову аналізував законодавство та судову практику, формував правову позицію у справі, надавав правові консультації щодо предмета спору, формував та подавав до суду позовну заяву, підготовка відзиву на позовну заяву, з позиції суду, не вимагала від представника позивача такого ж обсягу юридичної та технічної роботи.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками окружного суду і зазначає, що формування та подання до суду адміністративного позову включає процес аналізу законодавства та судової практики. Колегія суддів не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Відповідно до ч. 1  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  243,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Фудс» залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.005157 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до  ст. 243 КАС України  - з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 08 липня 2020 року.