ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/615/20                              Головуючий у 1 інстанції - Поліщук Л.О.
                                                                      Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2020 року                                                                                м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                                  Василенка Я.М.,
суддів                                                            Кузьменка В.В., Шурка О.І.,
                                                            
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
                                                                                          В С Т А Н О В И В:
ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.11.2019 №   00000970505 про застосування фінансової санкції у сумі 17 000,00 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ФОП ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що до видів діяльності ФОП    ОСОБА_1 належить такий вид як 47.11. Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Актом фактичної перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій від 01.11.2019, зокрема встановлено, що на господарській одиниці здійснювалась зберігання алкогольних напоїв маркованої маркою акцизного податку 10 АААВ 319720 01/18 25,392 грн. на пляшці горілки "Стандарт Класичний штоф" 0,5л, 40% виробництва ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", м. Бровари, вул. Гагаріна,16 по ціні 115 грн. 00 коп. Горілка була отримана від ТОВ "Альянс українських приватних компаній", згідно видаткової накладної від 06.09.2019 № ап-0001108 в кількості 40 пляшок на суму 2  568,96 грн. На момент перевірки в буфеті знаходилась одна пляшка горілки з візуальними ознаками марками акцизного податку.
Відповідно до пункту 7 акта експертизи марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва від 14.11.2019 № 079-11-19, управлінням державної політики у сфері пробірного контролю, документів суворої звітності та лотерейної діяльності Міністерства фінансів України проведена експертиза марки акцизного податку 10 АААВ 319720 01/18 25,392 грн., за результатом порівняльного дослідження наданої на експертизу марки акцизного податку з контрольними примірниками встановлені розбіжності суттєві і в своїй сукупності достатні для висновку про те, що надана на дослідження марка акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва не відповідає контрольним примірникам, Поліграфкомбінатом "Україна" не виготовлялась, є підробленою.
Надалі, керуючись статтею 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", статті 226, п.п.   54.3.3 пункут 54.3 статті 54 розділу 2 Податкового кодексу України, абз. 16 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", пунктом 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 00000970505 від 25.11.2019, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17   000,00 грн.
Позивачем до Державної податкової служби України була подана скарга на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 25.11.2019 № 00000970505.
Згідно рішення про результати розгляду скарг Державної податкової служби України від 27.01.2020 № 3290/6/99-00-08-05-06-06 податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 25.11.2019 № 00000970505 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення неправомірним, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у ході розгляду справи встановлено та не спростовано позивачем факт зберігання пляшки горілки з підробленою маркою акцизного податку, що підтверджується проведеною експертизою, та не встановлено обставин, які б виключали відповідальність позивача як суб`єкта господарювання за зберігання алкогольних напоїв з підробленою маркою акцизного податку, що свідчить про правомірність застосування штрафних санкцій до останнього.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства та доводам апелянта, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права. Крім того, зауважено, що позивач не є виробником або імпортером продукції, закуплена нею продукція була помаркована акцизними марками, які жодним чином не відрізнялися від інших акцизних марок, якими маркуються пляшки з алкогольними напоями, та була придбана позивачем для подальшої роздрібної реалізації, передана продавцем разом із документами на підтвердження якості і походження, а тому у позивача як суб`єкта господарювання не було жодних сумнів щодо відповідності зазначеного товару. Також, вказано, що елементами правопорушення є вина та наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням та його наслідками, що не було доведено відповідачем в межах спірних правовідносин.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР.
Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п.п.   14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Відповідно до п.п. 226.5, 226.6, 226.7, 226.9 статті 226 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.
Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог   положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Частиною першою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. 
Відповідно до абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.
Оцінюючи доводи апелянта щодо відсутності вини та умислу в межах обставин, які є предметом розгляду, а відповідно і підстав для притягнення до відповідальності за зберігання алкогольних напоїв маркованих маркою акцизного податку, яка не відповідає встановленому зразку (підробленою), колегія суддів зазначає, що такі посилання мотивовано спростовані судом першої інстанції, який зазначив, що юридична конструкція статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" не передбачає умисну форму вини суб`єкта господарювання, як елемента складу правопорушення, позаяк сам факт зберігання суб`єктом господарювання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку є достатнім для притягнення до відповідальності особи, яка зберігала відповідну продукцію.
Крім того, за змістом пункту 8 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854, суб`єкту господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, забороняється приймати для продажу та зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оптової торгівлі алкогольними напоями.
Отже, суб`єкт господарювання, який здійснює реалізацію алкогольних напоїв, зобов`язаний забезпечувати дотримання відповідних правил.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновку суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального або процесуального права.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                      Василенко Я.М.

          Судді:                                                                                          Кузьменко В.В.

                                                                                                    Шурко О.І.