Ухвала
 
21 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 283/326/19
провадження № 61-12341ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року та  постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Малинської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа на стороні відповідача: Малинське управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі  25 680,00 грн,                   моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат змінено.
Збільшено стягнутий із Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 розмір на відшкодування моральної шкоди з 15 000 грн до 50 000 грн та судових витрат, а саме: судового збору за подання позовної заяви з 406,33 грн до 756,46 грн, витрат на професійну правову допомогу - з 1 322,15 грн до 2 461,40 грн, витрат на проведення експертизи - з 1 205,28 грн до 2 243,84 грн. В решті рішення суду залишити без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
До Верховного Суду 07 вересня 2020 ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року та  постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, у якій заявник просить змінити оскаржувані судові рішення в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат.
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Також, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року його касаційну скаргу було повернуто. Тому заявник звертається повторно з касаційною скаргою, посилаючись при цьому на карантинні обмеження.
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки   ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів того, що вона була позбавлена можливості звернутися з касаційною скаргою в межах строку на касаційне оскарження або хоча б у розумний строк.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, 
що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, 
не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.
При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року та  постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, залишити без руху і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова