ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/1576/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року (головуючий суддя Бойченко Ю.П.)
у справі  № 280/1576/20
за позовом   Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба
до   ОСОБА_1 
про  стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, - 
ВСТАНОВИВ:
Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 604  590,17 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання та сплачений судовий збір.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 адміністративний позов залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 адміністративний повернуто позивачу у зв`язку з тим, що недоліки, зазначені в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 про залишення адміністративного позову без руху, позивачем в повному обсязі не усунуто.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 27.04.2020, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Статтею 160 КАС України встановлені вимоги до позовної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, із відповідними доказами поважності причин пропуску строку; оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі 9  068,85 грн.
Копія ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 направлена позивачу засобами поштового зв`язку та отримана ним 30.03.202020, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.24).
10.04.2020 від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 позов повернуто з тих підстав, що за інформацією комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» у справі № 280/1576/20 відсутнє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету. На підставі статті 6 Закону України від 8 липня 2011 року №  3674-VI «Про судовий збір» суд зазначив, що подане платіжне доручення №2063 від 01.08.2019 не може бути доказом належної сплати судового збору, оскільки повернення попередньо поданої позовної заяви та не вирішення судом питання щодо повернення сплаченого судового збору, не дає підстав для подання цього самого документа при повторному зверненні до суду.
З огляду на фактичні обставини справи, апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Перелік документів, що додаються до позовної заяви, визначений частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, яка містить, необхідність, зокрема, долучення документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати  судового збору відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,  161  цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно ч. 10 цієї ж статті заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судом першої інстанції з`ясовано, що згідно бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» у даній справі (№280/1576/20) відсутнє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України по наданому позивачем платіжному дорученню №2063 від 01.08.2019.
Водночас, з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом першої інстанції встановлено, що платіжне доручення №2063 від 01.08.2019 вже подавалось позивачем при первісному поданню позову у справі № 280/3909/19.
Отже, докази сплати судового збору у розмірі 9068,85 грн., а саме, платіжне доручення №2063 від 01.08.2019 вже було подано позивачем за подачу адміністративного позову в іншій справі (280/3909/19), і вказана сума судового збору за вказаним платіжним дорученням зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу необхідно надати до суду інші докази сплати судового збору по справі №280/1576/20 у розмірі 9068,85 грн..
Положеннями ч.5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.
Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, на підтвердження доказів сплати судового збору подано платіжне доручення №2063 від 01.08.2019, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі № 280/3909/19. Позовну заяву у справі №280/3909/19 суд повернув без розгляду. Судовий збір сплачений за подання позовної заяви зарахований спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу в порядку встановленому законом не повертався.
Відповідно до ч.2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що повторно поданий той самий платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви, а тому з огляду на факт не сплати судового збору, обґрунтовано повернув позовну заяву з доданими до неї документами.
З огляду на вищевказані норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на час вчинення процесуальної дії позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Втім, позивач не обмежений правом на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.
Виходячи з наведених обставин, апеляційний суд вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу від 27.04.2020, суд першої інстанції діяв у відповідності з нормами процесуального права.
Передбачені  ст. 320 КАС України   підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба залишити без задоволення.  
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 280/1576/20 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко