ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2020 р.           Справа№ 910/3086/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Ткаченка Б.О. 
          Гаврилюка  О.М. 
 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" 
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року
у справі № 910/3086/20 (суддя Баранов Д.О.)
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" 
до     Фізичної особи-підприємця Охріменка Володимира Володимировича 
про стягнення 48 883, 75 грн
без виклику представників сторін
                                                  
                                                    ВСТАНОВИВ: 
          
                 Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка"  (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Охріменка Володимира Володимировича (далі - відповідач)  про стягнення з відповідача на користь позивача 48 883, 75 грн, а саме 23 668, 01 грн пені за договором купівлі-продажу № 1904 від 07.11.2019 року,  15 751, 74 грн пені за договором купівлі-продажу № 1905 від 07.11.2019 року та  9464, 00 грн пені за договором купівлі-продажу № 1906 від 07.11.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовані простроченням відповідачем свої договірних зобов`язань за договорами купівлі продажу.
          Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" задоволено частково та відповідно стягнуто з Фізичної особи-підприємця Охріменка Володимира Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" пеню в загальному розмірі 47024,85 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2  022,07 грн. В іншій частині позову - відмовлено.
           29.05.2020 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" про долучення доказів понесення витрат позивача на професійну правничу допомогу та винесення додаткового рішення, якою представник позивача просить суд поновити строк для подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13350, 00 грн.
          Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" адвоката В. М. Бітківського в частині вирішення питання відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягнення 13 550, 00 грн - задоволено частково. 
          Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Охріменка Володимира Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка"  судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5819,94 грн. В іншій частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивача - відмовлено.
          Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року у даній справі в частині відмови в задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7731,00 грн. В частині скасованого додаткового рішення прийняти нове яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7  731,00 грн. В іншій частині додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року у справі № 910/3086/20 залишити без змін.
               Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.
Так, скаржник вказав, що  суд першої інстанції незаконно не задовольнив вимогу позивача  про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, у розмірі 13500, грн.
Крім того, скаржник зазначив, що матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення  розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі, що виключає можливість зменшення  відповідних витрат. 
Також, скаржник вказав, що  суд, ураховуючи принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи. 
Крім того, скаржник зауважив, що у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 року справу № 910/3086/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О.,  Гаврилюк О.М.
          Північний апеляційний господарський суд  відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року у справі № 910/3086/20. Призначив до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року у справі № 910/3086/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників своєю ухвалою від 15.07.2020 року. 
          Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення  Господарського суду  міста Києва  від 09.06.2020 року підлягає зміні, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка"  - частковому задоволенню,  з наступних підстав. 
          Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          За змістом  ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
          Разом із тим згідно ст.   15 Господарського процесуального кодексу України    суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;  особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
          Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).
          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3  ст. 2 зазначеного Кодексу  ).
          Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
          Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
           1)  попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
           2)  визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
           3)   розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
          Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України   судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
          Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат:
           1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
           2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
           1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
           2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
           3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
           4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
          Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
          Згідно п.1 ч.ч. 4,5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
          Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
           1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
           2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
           3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
           4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
          Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4   ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9   ст. 129 цього Кодексу.
          Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4   ст. 126 Господарського процесуального кодексу України   суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
          При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6   ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). 
          Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної   палати Касаційного господарського суду   від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у справі   від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, у додатковій постанові Великої палати Верховного Суду   у справі № 9901/350/18 від 12.09.2019 року.   
          З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  суд, ураховуючи принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи.
          Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції , представником позивача на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13  550, 00 грн було надано наступні докази: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5288/10 від 29.01.2015 року, договір про надання правової допомоги № 08/10/19 від 08.10.2019 року, додаток № 1 до вказаного договору, яким встановлюється вартість правничої допомоги, акт надання правничої допомоги № 01 від 14.10.2019 року за договором № 08/10/19 від 08.10.2019 року на суму 1050, 00 грн, акт надання правничої допомоги № 02 від 29.11.2019 року за договором № 08/10/19 від 08.10.2019 року на суму 2500,00 грн, акт надання правничої допомоги № 03 від 14.10.2019 року за договором № 08/10/19 від 08.10.2019 року на суму 10 000,00 грн та рахунок на оплату № 01 від 27.05.2020 року на суму 13550, 00 грн.
          Разом з тим, заявник у своїй заяві зазначає, що станом на дату подання до суду вказаної заяви (яку було здано до відділення поштового зв`язку 27.05.2020 року ) рахунок на оплату № 01 від 27.05.2020 року на суму 13550, 00 грн є неоплаченим.
За змістом п. 1 ч. 2 ст.  126, ч. 8 ст.  129 Господарського процесуального кодексу України  розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2  ст. 126 цього Кодексу).
          Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
          Із акту надання правничої допомоги № 01 від 14.10.2019 року вбачається, що адвокатським об`єднанням на виконання умов договору № 08/10/19 від 08.10.2019 року про надання правничої допомоги було надано позивачу такий вид правової допомоги як  консультування адвокатом Бітківським В.М. із витраченим часом 1 год. 30 хв. та вартістю 1 050, 00 грн.
          Із акту надання правничої допомоги № 02 від 29.11.2019 року вбачається, що адвокатським об`єднанням на виконання умов договору № 08/10/19 від 08.10.2019 року про надання правничої допомоги було надано позивачу такий вид правової допомоги як підготовка та подання адвокатом Бітківським В.М. до Господарського суду міста Києва заяви про видачу судового наказу із витраченням  5 год. 30 хв. часу  та вартістю 2500, 00 грн.
          Із акту надання правничої допомоги № 03 від 14.10.2019 року вбачається, що адвокатським об`єднанням на виконання умов договору № 08/10/19 від 08.10.2019 року про надання правничої допомоги було надано позивачу такий вид правової допомоги як підготовка адвокатом Бітківським В.М. позовної заяви (в тому числі направлення учасниками справи та подання безпосередньо до Господарського суду міста Києва) із витраченням 10 год. 00 хв. часу, вартістю 10000, 00 грн.
          Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції,  підготовка та подання адвокатом Бітківським В.М. до Господарського суду міста Києва заяви про видачу судового наказу із витраченням  5 год. 30 хв. часу  та вартістю 2500, 00 грн не відносить до судових витрат, які пов`язані із  розглядом даної справи, оскільки, стосуються безпосередньо справи № 910/16725/19 та стягненням заборгованості за правилами наказного провадження.
          Водночас колегія суддів відзначає, що витрати на професійну правничу допомогу  пов`язані із підготовкою та поданням адвокатом Бітківським В.М. до Господарського суду міста Києва заяви про видачу судового наказу в розмірі 2500, 00 грн могли бути заявлені також у наказному провадженні при вирішенні питання видачі судового наказу.
          З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо  відмови у відшкодуванні понесених ним витрат  на правову допомогу позивачу  в частині суми 2  500, 00 грн за актом № 02 від 29.11.2019 року. 
          Ураховуючи вищевикладене та відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню   з   Фізичної особи-підприємця Охріменка Володимира Володимировича   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка"підлягає сума витрат на послуги адвоката у розмірі 11050,00 грн  за актами надання правничої допомоги № 01 від 14.10.2019 року та № 03 від 14.10.2019 року (13550 - 2500,00 =11050,00).
          Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи, зокрема, щодо  права зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, знайшли своє    підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення    суду підлягає зміні в цій частині.             
          А тому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка"  слід задовольнити частково, а додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу  допомогу  - змінити.   
          Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

                                                  ПОСТАНОВИВ:          
          
           1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка"  на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року
у справі № 910/3086/20 задовольнити частково.
           2. Додаткове рішення  Господарського суду міста Києва  від 09.06.2020 року у справі №910/3086/20 змінити в частині стягнення правничої допомоги.
          Стягнути з Фізичної особи-підприємця Охріменка Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр імені академіка Юрія Прокоповича Спіженка" (08112, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Капітанівка, вул. Соборна, буд. 21; ідентифікаційний код 36148117) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11050,00 (одинадцять тисяч п`ятдесят гривен 00 копійок).
          В решті додаткове рішення залишити без змін.
           3.   Матеріали справи №910/3086/20 повернути до Господарського суду міста Києва.  

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                Б.О. Ткаченко

                                                                                О.М. Гаврилюк