ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 604/451/20	Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б. 	
Провадження № 33/817/336/20 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Щербатюка О.Д.,
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Щербатюка О.Д. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 , 29 травня 2020 року О 19-10 год на 40 км автодороги Т20-10 керував транспортним засобом марки “ВАЗ 210994 20”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. На вимогу продути Алкотест 6810 “Драгер” та пройти в медичному закладі для визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків, відмовився.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Щербатюк О.Д. ставить питання про скасування вищевказаної постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.
Вважає оскаржувану постанову незаконною, необ`єктивною та необґрунтованою.
Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що власноручно зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказує, що зазначені свідки у протоколі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відсутні під час пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та під час складення такого протоколу.
Одночасно просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови, оскільки не був присутній під час оголошення рішення, яке отримав лише 15 липня 2020 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Щербатюка О.Д., які підтримали подану апеляційну скаргу, та навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків. 

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник Щербатюк О.Д. участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймали.
Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. 
В матеріалах справи наявні відомості про направлення ОСОБА_1 копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03 липня 2020 року та трекінг відправлень з офіційного сайту Укрпошта, з якого вбачається отримання ним постанови суду 15 липня 2020 року. ( а.с.43-44)
Апеляційна скарга захисником ОСОБА_1 адвокатом Щербатюк О.Д. подана 15 липня 2020 року.
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити. 

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 245076 від 29 травня 2020 рок, який був предметом розгляду суду першої інстанції, ОСОБА_1 о 19-10 год на 40 км автодороги Т20-10 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21 0994 20, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. На вимогу продути Алкотест 6810 “Драгер” та пройти в медичному закладі для визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків, відмовився.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КУпАП, а викладені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами дослідженими судом першої інстанції.
Зокрема, факт керування транспортним засобом марки ВАЗ 21 0994 20, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з відеореєстратора автомобіля працівників поліції та портативних відеокамер поліцейських, який долучено до матеріалів справи і є належним та допустимим доказом в контексті положень ст.251 КУпАП. 
Як слідує з матеріалів відеозапису, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом “ВАЗ 210994 20”, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив порушення правил дорожнього руху України, оскільки здійснив поворот не подавши сигнал покажчика повороту, що й стало підставою його зупинки працівниками поліції відповідно до ст.35 Закону України “ Про “Про Національну поліцію”.
Також, даним відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 , як особі, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до найближчого медичного закладу, від якого останній відмовився без будь-якого пояснення мотивів відмови. 
Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив під час розгляду справи апеляційним судом, пояснивши, що він розгубився і не знав як себе поводити в даній ситуації.

Твердження апелянта про його намір пройти огляд на стан сп`яніння, про що він зазначив у протоколі про адмінправопорушення, є безпідставним, оскільки характер його спілкування з працівниками поліції, що зафіксовано матеріалами відеофіксації, свідчить, що він проходження медичного огляду він категорично відмовлявся.
Відсутність на відеозаписі свідків, зазначених у протоколі, про що сторона захисту зазначає в апеляційній скарзі, не може свідчити про незаконність дій працівників поліції, оскільки відеозаписом зафіксовано факт спілкування працівників поліції безпосередньо з ОСОБА_1 , а участь свідків у процесі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення зафіксовано відомостями, внесеними у протокол про адміністративне правопорушення та їх поясненнями, долученими до матеріалів справи.
Окрім того, допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердив, що він підписав пояснення, наявне в матеріалах справи, за змістом якого ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі і саме він доставив автомобіль “ВАЗ 210994 20”, д.н.з. НОМЕР_1 , до місця проживання ОСОБА_1 , оскільки останній був відсторонений від керування транспортним засобом.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для закриття провадження у даній справі, про що ставить питання апелянт, відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Щербатюку О.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року .
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Щербатюка О.Д. залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя