КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                        
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 вересня 2020 року місто Київ.
Справа 369/7546/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/12604/2020
Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача                                   Желепи О.В., 
суддів:                                                  Олійника В.І., Кулікової С.В.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року ( у складі судді Пінкевич Н.С., інформація про дату складення повного тексту ухвали відсутня)
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , нотаріус Федорова Ксенія Іванівна про визнання права власності на житло, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житло.
При подачі позовної заяви до суду позивачем були порушені вимоги ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалою судді від 26.06.2020 року позовну заяву було залишено без руху і надано строк для виправлення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.
Через канцелярію суду 07.07.2020 та 06.08.2020 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , нотаріус Федорова Ксенія Іванівна про визнання права власності на житло визнано неподаною та повернуто позивачу.
Не погодившись з такою ухвалою суду, 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі посилається на те, що позовну заяву безпідставно було повернуто з підстав несплати судового збору в сумі 8540 грн.
Судом не застосовані норми ч. 1, 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» при вирішенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. 
Позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження його незадовільного матеріального стану, які були невраховані судом: відомості ДФС України про доходи позивача за попередній календарний рік; довідка Пенсійного фонду України про пенсійні нарахування за попередній календарний рік.
 
Скарга містить також посилання на порушення судом норм ч.1 ст.3, ч.2,3,4 ст.10, ч.4 ст.263 ЦПКУ.
 
Відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., перевіривши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2020 року, позов було залишено без руху, у зв`язку з не оплатою позивачем судового збору в розмірі 8540 грн.
Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно достатті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
У разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову.
07.07.2020 року до суду на виконання зазначеної ухвали судді надійшла заява позивача, в якій він вказує, що суд ухвалою від 26.06.2020 року обмежує позивача в доступі до правосуддя. Зазначає, що обрахований судом розмір судового збору 8540 грн. складає 33% річного доходу позивача. Така сума судового збору дорівнює 5-ти місячним пенсіям позивача (1700 грн.). 
Повертаючи позов 25.08.2020 року,  суд першої інстанції вказував на те, що для звільнення чи відстрочення від сплати судового збору позивачу необхідно надати суду належні докази щодо важкого майнового стану, який не дає можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна так як він не відповідає фактичним обставинам справи.
Повертаючи позов, судом першої інстанції не враховано, що ще в прохальній частині позовної заяви позивач просив звільнити його від сплати судового збору з підстав незадовільного майнового стану та перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача. Позивачем додано відомості ДФС України про його доходи  за попередній календарний рік; довідка Пенсійного фонду України про пенсійні нарахування за попередній календарний рік, які свідчать про незадовільний майновий стан позивача.
 
Відмовляючи у звільненні від сплати судового збору, суд не роз`яснив право позивача на подачу заяви про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті. або заяви про його зменшення на підставі ст. 136 ЦПК України.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Враховуючи викладене, а також те, що ухвала районного суду перешкоджає подальшому провадженню у справі та керуючись ст. 379 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для її скасування з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено  24  вересня 2020 року.
 
Головуючий  
 
Судді