ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/343/20 Головуючий в 1-й інстанції – Дністрян О.М.
Єдиний унікальний №310/413/20 Доповідач в 2-й інстанції – Фомін В.А.
Категорія – ст.185, ст.130 ч.1 КУпАП                 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10 липня 2020 року                                                         м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Хіжнякова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Хіжнякова І.В. на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 50 годин, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Як зазначено в постанові, 15.01.2020 року о 15 годині 12 хвилин в м. Бердянськ, по проспекту Східному, буд.10, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ОРЕL ASTRA д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, невиразна мова, нервове поводження), від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, 15.01.2020 року о 15 год. 50 хв. в м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 10, ОСОБА_1 , знаходячись біля будинку, проявив злісну непокору працівникам поліції, а саме висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою, відмовився у категоричній формі передавати посвідчення водія після складання протоколу за ст.130 КУпАП.
Крім того, 23.02.2020 року о 01 год. 20 хв. в м. Бердянськ Запорізької області, вул. Фестивальна - Мелітопольське шосе, ОСОБА_1 керував автомобілем ОРЕL ASTRA д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, висновок КУ «БПНД» ЗОР №222 від 23.02.2020 року, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист, натомість його адвокатом була подана заява про відкладення розгляду справи та суд не мав права розглядати справу без їх участі. Протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог Інструкції, а тому його неможна вважати належним доказом.
Вказує, що працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, а тому такий огляд є недійсним.
Також зазначає, що не був присутній в судовому засіданні, справа була розглянута без його участі та участі його захисника, копію постанови суду не отримував, про рішення дізнався 28.04.2020 року з єдиного реєстру судових рішень, апеляційна скарга була подана 29.04.2020 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження постанови пропущеним з поважних причин.
Враховуючи викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Хіжняков І.В. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог Інструкції, а тому його неможна вважати належним доказом. При його складанні ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП та приписами ст.63 Конституції України, доказом чого є відсутність його підпису. Огляд на стан сп`яніння був проведений з порушення процедури його проведення, та відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд вважається недійсним. Разом з цим, ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, результат був негативний, однак суд першої інстанції не взяв цей висновок лікаря до уваги.
Звертає увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП не зазначено суть адміністративного правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , тобто не було зазначено, яке саме законне розпорядження було ним не виконано, а також не зазначено дій, які дійсно вчинив ОСОБА_1 та які б підпадали під ознаки правопорушення, передбаченого цією статтею. Також не зазначено в чому саме виявилася непокора з боку ОСОБА_1 . Відомості, які б свідчили б про злісну непокору у встановленому законом порядку як наслідок порушення закону, в матеріалах адміністративної справи відсутні, а пояснення та рапорти працівників поліції не є тими доказами, що можуть усунути неповноту даних протоколу про адміністративне правопорушення і не містять достатньої об`єктивної інформації про зазначені події.
Крім того, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без його участі та участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист, натомість ним була подана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином на всій території країни, а тому суд не мав права розглядати справу без їх участі.
Також зазначає, що не був присутній в судовому засіданні, справа була розглянута без його участі та участі ОСОБА_1 , копію постанови суду не отримував, про рішення дізнався 28.04.2020 року з єдиного реєстру судових рішень, апеляційна скарга була подана ним 29.04.2020 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження постанови пропущеним з поважних причин.
Враховуючи викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідома. Справа розглядається за участю адвоката Хіжнякова І.В. по наявним в ній матеріалам в межах апеляційних скарг.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Хіжнякова І.В., який підтримав апеляційні скарги та просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Хіжняков І.В. не приймали участі при розгляді справи, копію постанови не отримали, про рішення дізнались 28.04.2020 року з єдиного реєстру судових рішень, апеляційні скарги були подані ними 29.04.2020 року, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права, доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_1 та його захиснику-адвокату Хіжнякову І.В. реалізувати своє право на захист в судовому засіданні, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №062367 від 15 січня 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.5); направленням на огляд водія до КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 січня 2020 року (а.с.9); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6-7); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 15.01.2020 року.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №062418 від 23 лютого 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.97); висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР №222 від 23 лютого 2020 року, в якому зазначено результат проведеного огляду, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.98).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №289239 від 15 січня 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.79); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6-7); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 15.01.2020 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 раніше не знав, а більше місця тому, в січні, його зупинили працівники поліції та запропонували бути свідком того, що водій ОСОБА_1 відмовляється проїхати в медичний заклад на огляд. Він був присутнім 20-30 хвилин, працівники поліції пропонували водію пройти огляд, але останній весь час відмовлявся. Згодом приїхала ще група поліцейських, вимоги яких ОСОБА_1 також відмовлявся виконувати. Працівники поліції вели себе коректно. Зазначив, що ці події відбувались на пр. Східному в м. Бердянськ, в районі заправки. При цьому був присутній ще один свідок. Водій був збуджений, на емоціях.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює поліцейським СРПП №3 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області. Крім того, зазначив, що водія ОСОБА_1 зупинили працівники поліції на автомобілі Опель, державний номер не пам`ятає, та виявили ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували водію пройти медичний огляд, на що останній відмовився. Протокол за ст.185 КупАП був складений на ОСОБА_1 за те, що протягом 2-3 годин водій на вимогу працівників поліції не надавав документи, висловлювався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, перешкоджав складанню протоколу за ст.130 КУпАП. Також зазначив, що ці події відбувались по пр. Східному в м. Бердянськ. Також зазначив, що водій відмовся проходити медичний огляд в присутності двох свідків.

Твердження апелянтів про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ №062367 від 15 січня 2020 року, ОБ №062418 від 23 лютого 2020 року та ГР №289239 від 15 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 , містять всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеними протоколами ОСОБА_1 був ознайомлений, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що протоколи про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки в них не зазначена суть адміністративного правопорушення, є непереконливими. В наявних в матеріалах справи протоколах докладно викладена суть адміністративних правопорушень, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколах відсутні. В протоколі, складеному за ст.185 КУпАП також докладно викладена суть правопорушення, а саме: 15.01.2020 року о 15 год. 50 хв. в м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 10, ОСОБА_1 , знаходячись біля будинку, проявив злісну непокору працівникам поліції, а саме висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою, відмовився у категоричній формі передавати посвідчення водія після складання протоколу за ст.130 КУпАП. Зі змістом протоколів ОСОБА_1 був ознайомлений, що засвідчив своїм особистим підписом. В протоколі наявні підписи свідків, які були присутні на місці події.

Крім того, зауважень до протоколів від ОСОБА_1 під час їх складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився в категоричній формі від про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. Таким чином, доводи апеляційних скарг про невідповідність протоколів вимогам Закону та порушення працівниками поліції вимог Інструкції при його складанні, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я спростовуються наданими матеріалами, а саме відеозаписом вказаних подій, з якого вбачається, що на пропозицію поліцейського пройти огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою у присутності двох свідків.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння №59 від 15 січня 2020 року, наданий ним у судовому засіданні, відповідно до якого, на момент огляду ОСОБА_1 тверезий, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Тим більше, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, у присутності поліцейського.
Проте, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був пройдений у медичному закладі 15.01.2020 року о 18 годині 37 хвилин без участі працівника поліції, а протокол відносно нього був складений 15.01.2020 року о 15 годині 30 хвилин, що більше ніж дві години та свідчить про недотримання встановленого законом порядку.
Висновок лікаря, сам по собі, не може свідчити про відсутність в діях особи порушень п.2.5 ПДР України, а відтак і ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг про те, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , тим самим порушив вимоги ст.268 КУпАП, апеляційних суд доходить наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права – одне з підвалин демократичного суспільства – закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 дійсно не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулось 08 квітня 2020 року. Між тим, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений заздалегідь належним чином, однак до суду не з`явився. Суд першої інстанції неодноразово давав можливість ОСОБА_1 та його захиснику-адвокату Хіжнякову І.В. прийняти участь в судовому засіданні, але останні не скористались своїм правом та ухилялись від участі шляхом подачі клопотань про перенесення розгляду справи, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст.268 КУпАП є безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_1 неодноразово належним чином викликався в судове засідання, а отже суд мав достатні підстави розглядати справу без його участі.

До того ж, права передбачені ст.268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, однак апелянт не скористався правом та не з`явився в судове засідання і апеляційної інстанції.

Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, порушення, на які звертали увагу ОСОБА_1 та його захисник в апеляційних скаргах, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останні не заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржували взагалі.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційних скаргах, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 та його захиснику-адвокату Хіжнякову І.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Хіжнякова І.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 50 годин, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.А. Фомін
Дата документу  Справа № 310/413/20