Постанова
Іменем України
03 липня 2020 року
м. Київ
справа № 428/2053/17
провадження № 61-7217 св 19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит»,
третя особа - Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки міста Свердловська на ВП «Шахта «Червоний партизан» ДП «Свердловантрацит»,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Свердловантрацит» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 квітня 2018 року у складі судді Юзефовича І.О., та постанову Луганського апеляційного суду від 11 березня 2019 року у складі суддів Коновалової В.А., Єрмакова Ю.В., Луганської В.М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (Далі - ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») про визнання незаконною бездіяльність керівництва щодо неналежної організації умов проходження щорічного медичного огляду, визнання незаконним наказу №169-ОД від 30 січня 2017 року про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.
В обґрунтування позову  зазначив, що наказом № 606-к від 28 жовтня 1997 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу ВП «Шахта «Червоний Партизан», з 2013 року переведений до ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське» товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит». 
04 жовтня 2016 року керівництвом відокремленого підрозділу «Шахтоуправління Червонопартизанське» TOB «ДТЕК Свердловантрацит» виданий наказ № 546 про проведення обов`язкового щорічного медичного огляду працівниками шахти, однак, відповідач не організував проходження своїми працівниками медичного огляду, не сплативши кошти за це. 
Оскільки особистих коштів у нього немає, він був позбавлений можливості пройти медичний огляд за власний рахунок. 
30 січня 2017 року відповідачем виданий наказ №169-ОД про відсторонення працівників, у тому числі і позивача, від роботи як особи, яка ухиляється від проходження обов`язкового щорічного медичного огляду.
У зв`язку із викладеним просив суд визнати незаконною бездіяльність керівництва відокремленого підрозділу «Шахтоуправління Червонопартизанське» TOB «ДТЕК Свердловантрацит» щодо неналежної організації умов проходження щорічного медичного огляду працівниками шахти; визнати незаконним наказ № 169-ОД від 30 січня 2017 року про відсторонення позивача від роботи; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; вирішити питання щодо стягнення судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції 
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 квітня 2018 року, залишеним постановою Луганського апеляційного суду від 11 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано частково незаконним та скасовано наказ №169-ОД від 30 січня 2017 року в частині відсторонення від роботи ОСОБА_1 
 Стягнуто з ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 лютого 2017 року по 30 березня 2017 року в розмірі 15018,85 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.
Задовольняючи частково позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 30 січня 2017 року  № 169-ОД про відсторонення  від роботи, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд виходив з того, що не можна вважати законним відсторонення працівника від роботи у разі, якщо роботодавець не вжив організаційних заходів для його проходження працівниками. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності керівництва відповідача щодо неналежної організації умов проходження щорічного медичного огляду працівниками шахти суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає способам захисту трудових прав працівника. Достатнім та дієвим захистом порушеного трудового права позивача за встановлених обставин є скасування незаконного наказу.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходив з того, що оскільки позивача незаконно відсторонено від роботи, на підставі статті 235 КЗпП він має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходив із засад розумності та справедливості. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
09 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ДТЕК «Свердловантрацит» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 квітня 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 11 березня 2019 року у якій скаржник просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
У травні 2019  року до Верховного Суду надійшла справа №428/2053/17. 
Аргументи учасників справи
Доводи касаційної скарги 
Касаційна скарга мотивована тим, що  судами першої та апеляційної інстанції ухвалено судові рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, не враховано обставин, які мають суттєве значення для справи.
Зазначив, що відповідач не вчиняв дій  щодо порушення, оспорювання чи невизнання законних прав та інтересів позивача, спрямованих на реалізацію трудових прав ОСОБА_1 .
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу 
Відзив до Верховного Суду не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що   ОСОБА_1 працював у ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське» TOB «ДТЕК Сверловантрацит» з 11 червня 2014 року на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею
Наказом ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське» TOB «ДТЕК Сверловантрацит» від 30 січня 2017 року № 169-ОД позивача відсторонено від роботи працівників, що ухиляються від проходження обов`язкового медичного огляду, з 01 лютого 2017 року до повного його проходження. У наказі вказано, що працівники відстороняються від роботи з 01 лютого 2017 року, а за ними зберігається заробіток за три робочих дні.
Відомості про застраховану особу, надані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області свідчать про те, що за лютий 2017 року ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата у розмірі 5706,65грн., за березень 2017р. ОСОБА_1 не нарахована заробітна плата.
Про те, що наказ був виданий відносно позивача свідчать також заяви ОСОБА_1 від 02 лютого та від 07 лютого 2017 року на ім`я директора шахти, в якій він просив пояснити підстави для відсторонення його від роботи та просив вжити заходів для оплати медичних послуг.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши аргументи, викладені у відзиві, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Статтею 159 КЗпП України передбачено, що працівник зобов`язаний проходити у встановленому порядку попередні та періодичні медичні огляди.
Процедура проведення попереднього та періодичного медичних оглядів визначена у Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2007 року за № 846/14113 (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 2.4 Порядку для проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників роботодавець повинен укласти або вчасно поновити договір з закладом охорони здоров`я та надати йому список працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду.
Роботодавець за рахунок власних коштів забезпечує організацію проведення медичних оглядів, витрати на поглиблене медичне обстеження працівника з підозрою на професійні та виробничо зумовлені захворювання та їх медичну реабілітацію, диспансеризацію працівників груп ризику розвитку професійних захворювань (пункт 2.5 Порядку).
Установивши, що роботодавець не здійснив оплату витрат на проведення медичного огляду, зокрема, ОСОБА_1 , тобто не виконав свій обов`язок щодо організації проведення такого огляду, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що відсторонення позивача від роботи здійснене з порушенням законодавства, а тому відповідний наказ є незаконним і підлягає скасуванню.
У справах, у яких оспорюється незаконність відсторонення від роботи, саме відповідач повинен довести, що відсторонення відбулося без порушення законодавства про працю.
Відповідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказів на підтвердження того, що відсторонення позивача відбулось із дотриманням трудового законодавства відповідачем не надано.
Визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди правильно виходили з інформації про заробітну плату  сформовану у звіті поданому відповідачем (Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Червонопартизанське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») до Управління Пенсійного фонду України.
Таким чином, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених апеляційним судом обставин і незгоди з оскаржуваним рішенням апеляційного суду, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанції без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Свердловантрацит»  залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 квітня 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 11 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                             В. М. Сімоненко 
 
                                                                                        С. Ю. Мартєв
 
                                                                                        Є. В. Петров