ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 вересня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/7506/19
провадження № 22-ц/4809/975/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Єгорової С.М. 
за участі секретаря - Тимошенко Т. О.
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),
треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 квітня 2020 року у складі судді Панфілової А.В. і
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2019 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та просила скасувати арешт нерухомого майна, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника, АЕ № 383168 від 03.02.2009 та зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 03.02.2009 в 14:56:06 за № 8424487.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є співвласником нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.02.2004 посвідченого Кіровоградською міською радою народних депутатів.
Маючи намір продажу нерухомого майна звернулася за консультацією до нотаріуса у місті Кропивницькому, де стало відомо про наявність зареєстрованого обтяження (арешт нерухомого майна) за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме довідки № 181067796 від 16.09.2019 отриманої у адміністратора Управління адміністративних послуг Кіровоградської міської ради в даних «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» є такі дані: Тип обтяження- арешт нерухомого майна: Номер запису про обтяження-8424487: Зареєстровано- 03.02.2009 14:56:06 за №8424487, реєстатором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська обл., м. Кіровоград,
вул. Габдрахманова, 3, (0522) 33-30-52, 33-22-71,33-02-53,33-15-53: Підстава обтяження- постанова про арешт майна боржника, АЕ № 383168, 03.02.2009, Кіровський ВДВС, згідно постанови № 003550 від 17.07.2008 ДЕІ (д\в Луньов): Об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_1  : Власник - ОСОБА_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду: Заявник- Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, Код: 34977781, 25022, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Преображенська, 47.
Враховуючи, що заявником накладення арешту нерухомого, належного майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна значиться Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, позивач звернулася до Фортечного ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (раніше Кіровський ВДВС) для з`ясування обставин накладення арешту.
09.09.2019 зроблено запит б/н до Фортечного ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з метою встановлення обставин, що послугували підставою для внесення записів про арешт нерухомого майна та з проханням надати копії відповідних документів.
18.09.2019 надана інформація, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що у відділі на виконанні відсутні виконавчі провадження в рамках винесеної постанови про арешт від 03.02.2009 (АЕ № 383168). 
У зв`язку з цим зняти арешт з квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має можливості, оскільки виконавчі провадження знищені, згідно наказу Міністерства юстиції України № 1829\5 від 07.06.2017 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватного виконавця» становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо звільнення майна з-під арешту, згідно п. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Станом на 18.09.2019 виконавчі документи про стягнення коштів з ОСОБА_2 відсутні.
З огляду на вищезазначене встановити підставу накладення арешту на належну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не вдалося, причини його виникнення не відомі.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач визначився з відповідачем та з статусом боржника у виконавчому провадженні, залучивши до участі в справі ОСОБА_2 в якості саме третьої особи. 
Арешт майна було накладено в межах виконавчого провадження щодо боржника саме одного з співвласників, якого не було залучено в якості відповідача у справі, що позбавляє суд можливості встановити стягувача у виконавчому провадженні, чиї права можуть бути порушені шляхом зняття арешту з майна належного в т.ч. і боржнику ОСОБА_2 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що зняти арешт з квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає можливості, оскільки виконавчі провадження знищені, згідно наказу Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.
Відповідач проти позову не заперечував. Підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження невідомі, так як станом на 18.09.2019 архівні виконавчі провадження знищені, тому було запропоновано звернутися до суду з позовом про зняття з арешту.
Діючих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 на виконанні у відділі ДВС не має.
До позовної заяви також було додано належним чином завірена копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.02.1994, посвідченого Кіровоградською міською радою народних депутатів.
Суд першої інстанції не врахував вказані обставини, зробив висновок, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів з приводу цього питання та відмовив у задоволенні позову.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник адвокат Комаха Т.С. підтримали доводи апеляційної скарги.
Інші учасники в судове засідання апеляційного суду не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки всі учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб які не з`явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 згідно копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.02.2004, посвідченого Кіровоградською міською радою народних депутатів ( а.с. 9).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна довідки № 181067796 від 16.09.2019 наявна інформація : Тип обтяження- арешт нерухомого майна: Номер запису про обтяження-8424487: Зареєстровано - 03.02.2009 14:56:06 за №8424487, реєстатором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська обл., м. Кіровоград,
вул. Габдрахманова, 3, (0522) 33-30-52, 33-22-71,33-02-53,33-15-53: Підстава обтяження- постанова про арешт майна боржника, АЕ № 383168, 03.02.2009, Кіровський ВДВС, згідно постанови № 003550 від 17.07.2008 ДЕІ (д\в Луньов): Об`єкт обтяження- квартира, адреса: АДРЕСА_1  : Власник - ОСОБА_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду: Заявник- Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, Код: 34977781, 25022, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Преображенська, 47:
Згідно відповіді Фортечного ВДВС, перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що у відділі на виконанні відсутні виконавчі провадження в рамках винесеної постанови про арешт від 03.02.2009 (АЕ № 383168). 
У зв`язку з цим зняти арешт з квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має можливості, оскільки виконавчі провадження знищені, згідно наказу Міністерства юстиції України № 1829\5 від 07.06.2017 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. 
Запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо звільнення майна з-під арешту, згідно п. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Станом на 18.09.2019 виконавчі документи про стягнення коштів з ОСОБА_2 відсутні.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не залучено до участі у справі всіх належних відповідачів.
Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК України  встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина 1 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження").
Виходячи з системного тлумачення статей 16, статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. 
Відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
Статтею 51 ЦПК України врегульовано питання про залучення до участі у справі співвідповідача та заміна неналежного відповідача.
Звертаючись до суду із позовом про зняття арешту з даного майна позивач зазначила відповідачем у справі Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького.
Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна довідки № 181067796 від 16.09.2019 наявна інформація, що арешт на квартиру співвласником якої є позивач ОСОБА_1 накладено держаним виконавцем у виконавчому провадженні , в якому боржником є ОСОБА_2 , якого залучено до участі у справі як третю особу.
Оскільки ОСОБА_2 є боржником, він повинен бути відповідачем, а не третьою особою.
Крім того відповідачем у справі має бути особа в інтересах якої накладено арешт на квартиру. 
Оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні таких позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Матеріали справи свідчать про те, що позивачем позов до особи, в інтересах якої накладено арешт, не заявлено. 
Клопотання про притягнення вказаної особи до участі в справі в якості відповідача не заявляла.
Відповідно до вимог частини другої статті 51 ЦПК України право визначити відповідача по справі належить позивачу, без його клопотання суд не може за своєю ініціативою провести заміну відповідача чи притягнути до участі в справі іншого відповідача.
Отже, даний позов пред`явлено не до всіх осіб, які мають бути відповідачами по справі, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 квітня 2020 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 18.09.2020.

Головуючий суддя                 С. І. Мурашко 

Судді     Л. М. Дьомич 

С. М. Єгорова