Ухвала
 
20 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 148/276/19
 
провадження № 61-3144св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                  Черняк Ю. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», третя особа - Товариство                 з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» на постанову Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2020 року у складі колегії суддів: Денишенко Т. О., Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», третя особа - Товариство                 з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
 
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2019 року у складі судді Ковганича С. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 жовтня  2019 скасовано.
Позов задоволено частково.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 05 жовтня                       2008 року № 141-К-Т-В, площею 2,66 га, кадастровий номер 0524383800:01:001:1240, розташованої на території Крищенецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ «Зернопродукт МХП».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП»,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України                     у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                          у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 523/44/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Р. А. Лідовець
 
І. А. Воробйова
 
Ю. В. Черняк