КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року                                                                                                м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
  
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
На вказану постанову ОСОБА_1 03.08.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року та закриття щодо нього провадження в справі на підставі ст. 38 КУпАП. 
Також апелянт подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови від 15.04.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не повідомлявся і не був присутній в судовому засіданні 15.04.2020 року при винесенні оскаржуваної постанови, а копію прийнятого рішення отримав лише 28.05.2020 року та того ж дня ознайомився з матеріалами справи, після чого, його захисник 09.06.2020 року подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року, однак постановою Київського апеляційного суду від 23.06.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про поновлення цього строку.  
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно     ОСОБА_1  та доводи його клопотання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку, з огляду на наступне.
 
Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд даної справи Деснянським районним судом м. Києва, про що свідчать його клопотання про відкладення судового розгляду (а.с. 11), а тому об`єктивно мав можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 15.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся лише 03.08.2020 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.
 
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).
 
Враховуючи практику ЄСПЛ апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року не можна визнати поважними, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити. Інших об`єктивних причин, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, які б перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження вказаної постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено.
 
Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що він не повідомлявся і не був присутній в судовому засіданні 15.04.2020 року при винесенні оскаржуваної постанови, а копію прийнятого рішення отримав лише 28.05.2020 року, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, є безпідставними, оскільки матеріалами даної справи встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про перебування на розгляді у Деснянському районному суді м. Києва даної справи стосовно нього, однак подальшим рухом справи не цікавився, поставився до цього питання байдуже і апеляційну скаргу на постанову судді від 15.04.2020 року подав лише 03.08.2020 року, тобто з пропуском десятиденного строку на оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.
Крім цього слід зазначити, що стаття 294 КУпАП пов`язує обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.
 
Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 15.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 останній звернувся лише 03.08.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід повернути особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КпАП  України, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та повернути ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                       І.М. Сілкова