ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
Іменем України

17 липня 2020 року 
Київ
справа №808/1239/16
адміністративне провадження №К/9901/8696/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пшець Юлії Юріївни про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі №808/1239/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни,   про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Л.О. щодо не включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45;
- зобов`язати відповідача включити позивача до переліку повного вкладників Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року визнано протиправною відмову відповідача щодо не включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45.
Зобов`язано відповідача включити позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року в адміністративній справі № 808/1239/16 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу.
Постановою Верховного Суду від 18 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року - скасовано, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року залишено в силі.
02 липня 2020 року на електронну адресу Верховного Суду, а 06 липня 2020 року по пошті на адресу Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Пшець Юлії Юріївни про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі. У заяві представник позивача зазначає, що судом касаційної інстанції при ухваленні постанови не було вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема, в частині понесених позивачем витрат щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги.
За приписами частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
В заяві про ухвалення додаткового судового рішення представник позивача просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, які складаються із судового збору сплаченого позивачем за подання касаційної скарги.
Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Статтею 3 вищезазначеного закону передбачено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви, апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.
Відповідно до наявних матеріалів справи квитанцією № ПН252 від 25.03.2019 (а.с. 34 Т. 2) підтверджено сплату позивачем судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1102,43 грн. 
Згідно із ст. 356 КАС України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема,  розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Враховуючи той факт, що під час винесення постанови від 18.06.2020 Верховний Суд не розподілив судові витрати, понесені позивачем за подання касаційної скарги, Суд вбачає за доцільне винести додаткове судове рішення.
При цьому, оскільки відповідачем у цій справі є Уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.
Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.
Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року №1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.
Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.
Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що понесені позивачем документально підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню Фондом.
Керуючись статтями 139,  356,  КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пшець Юлії Юріївни про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у адміністративній справі задовольнити.
Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1102,43 грн (одна тисяча сто дві гривні 43 копійки) згідно з квитанцією № ПН252 від 25.03.2019.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                             А. Ю. Бучик

Судді:                     Л. Л. Мороз

                    А. І. Рибачук