КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 760/19409/19
провадження № 22-ц/824/7655/2020
 
10 вересня 2020 року                                                                                          м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів : 
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів:  Рейнарт І. М.,  Семенюк Т. А.,
при секретарі  Примушку  О. В. 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2020 року  у складі судді Оксюти Т. Г.,
 
встановив:
 
04.07.2019 фізична  особа  підприємець ( далі - ФОП) ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним  позовом, посилаючись на  ті підстави,  що 27 червня 2018 року між  ФОП  ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар)  укладено  договір  оренди №А00000893.
У  відповідності до  умов  вказаного  договору  27.06.2018   відповідачу надано  в оренду   обладнання, а саме мотопомпу МАТАRI МGР30Т-1 строком на одну добу,  з 27.06.2018 по 28.06.2018, про що сторонами складено Акт передачі обладнання у тимчасове користування від 27.06.2018.  За оренду  обладнання відповідачем   внесено  грошові  кошти   в сумі  2 450  грн.
28.06.2018  орендоване  обладнання відповідачем  повернуто  не  було. 
09.07.2018 позивач  звернувся  до  відповідача з листом-вимогою щодо сплати неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна та повернення обладнання з тимчасового користування, проте останній було повернуто  за  закінченням  встановленого строку  зберігання.
У зв`язку з  порушенням  відповідачем свого  обов`язку   повернути  орендоване обладнання  після  закінчення строку  оренди,  позивач на підставі п.4.4 договору  відмовився  від прийняття обладнання, про що письмово   повідомив орендаря  у листі.
Зазначив, що  вартість  обладнання  зазначена  у протоколі  погодження  договірної ціни, що  є  невід`ємним додатком  договору  оренди №А00000893 від 27.06.2018,   та становить  17 858,75  грн. 
Відповідно  до приписів ч.2 ст.785  ЦК  України, якщо  наймач не  виконує обов`язку щодо повернення  речі,  наймодавець має право  вимагати від  наймача  сплати  неустойки у розмірі  подвійної  плати за користування  річчю  за час прострочення. 
Посилаючись на  вказані  обставини,  просив  стягнути  з  ОСОБА_2 на  свою користь  вартість неповернутого обладнання, а саме мотопомпи МАТАRI МGР30Т-1  в сумі  17 858,75 грн та  неустойку за несвоєчасне повернення орендованого обладнання за період   з  29.06.2018  по  14.08.2018 в сумі 39 400 грн.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2020 року у задоволенні  позову    відмовлено.
В апеляційній скарзі  ФОП   ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне  застосування норм  матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити  в повному обсязі.
Зазначив, що  27.06.2018  ОСОБА_2   повідомив його про те, що  обладнання знаходиться  в неробочому стані - в стані  із запущеним та працюючим двигуном  не  відкачує воду. 
28.06.2018  ОСОБА_2   доставив  обладнання на  склад  позивача за адресою:  АДРЕСА_2, проте відмовився надати його  для  проведення  діагностики  та з`ясування  причин   виникнення  неробочого стану, забрав його  та  вимагав  відшкодування  збитків, заподіяних  неякісним   наданням  послуг.
За відсутності доказів наявності у роботі (послуги)  істотних недоліків, не  погоджується  з висновком  суду  першої  інстанції, що   договір   оренди було розірвано   відповідачем 28.06.2018   відповідно  до  ч.4 ст.10  Закону  України "Про захист прав споживачів". Вважає, що  договір  оренди №А00000893 від 27.06.2018  не є  розірваним. 
Зазначив, що  при винесенні  рішення  суд  першої  інстанції не  проаналізував  наявність  обґрунтованих   та законних  підстав для   визнання  договору   оренди  достроково  розірваним з  підстав істотного  порушення  орендодавцем, що призвело до  неправильного вирішення справи по  суті. 
Вважає, що  орендодавець  виконав свої зобов`язання  за договором   належним чином,  надав  обладнання  в оренду  орендарю,  запропонував повернути обладнання  для проведення  діагностики (після  отримання  повідомлення   про недоліки, які перешкоджають  використанню обладнання  за призначенням), в свою чергу   орендар  не виконав свого обов`язку  з повернення  орендованого  обладнання  для проведення  діагностики з метою  встановлення  його  недоліків у зазначені  строки, в силу  чого відбулося  порушення виконання  зобов`язання  з вини орендаря.
Також вважає,  що наданий відповідачем  договір  зберігання  №839  від  28.07.2018 та акт  №1 приймання майна на зберігання до договору  зберігання, укладений ОСОБА_2 з  ПП "Інвестиційна   компанія  "Меркурій-Інвест", не є  належними та допустимими доказами    належного  зберігання  обладнання, а також підтвердженням  не використання   відповідачем   з 27.06.2018  по  сьогодні  мотопомпи МАТАRI МGР30Т-1.
У висновку  експерта №1-02/19 від 28.02.2019  зазначено  технічний стан  орендованого   обладнання станом на  18.02.2019, а не  на момент передачі  обладнання  в оренду або звернення  до  орендодавця у зв`язку з  виявленими недоліками. Висновок  останнього про  те, що   виявлені  під час огляду   пошкодження  виникли до  27.06.2018,  виходять  за межі поставлених перед  експертом питань. Вказане  експертне  дослідження   не відповідає  нормам  чинного  законодавства  України щодо  порядку проведення експертних  досліджень,  а тому не може  бути належним  та достовірним доказом  у справі щодо стану  обладнання  на момент передачі його  у користування  за договором  оренди. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник   ОСОБА_2 - адвокат Селянський     Д. В. просить залишити   рішення  суду  першої інстанції без змін.
Зазначив, що обладнання,  яке б відповідало  умовам укладеного  договору, відповідачу передано не  було.  Відповідач  до закінчення  строку  оренди (фактично через 2 години після  отримання  обладнання) повідомив позивача усно  27.06.2018, і в письмовому  вигляді - 28.06.2018  про розірвання  договору  оренди з огляду  на приховані істотні  недоліки обладнання. Право  відповідача на  розірвання  договору  оренди в односторонньому порядку  у випадку  істотних  недоліків  послуги  з оренди майна  передбачене  ч.4 ст.10  Закону  України "Про захист прав  споживачів".
Також зазначив, що  між  сторонами   господарських зобов`язань не виникало, а тому  посилання  в апеляційній скарзі  про  необхідність   фіксування  істотних порушень  договору  в актах, про  розірвання  договору   на  підставі додаткової угоди не ґрунтуються на  законі.    
З огляду на те, що  позивач не   прийняв  доставлене  йому  обладнання,  правові  підстави для  будь-яких вимог   зі сплати пені  чи вартості  обладнання відсутні. 
В судовому  засіданні   представник  позивача - ФОП  ОСОБА_1 -  адвокат Мельник О. В.  апеляційну  скаргу  підтримала та просила  її задовольнити. 
Відповідач  ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні  поданої апеляційної  скарги, а рішення  суду  першої інстанції  залишити  без змін. 
Переглянувши справу за  наявними  в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню  з таких підстав.
Судом  встановлено, що  27 червня  2018  року  між ФОП  ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар)  укладено  договір  оренди №А00000893.
У  відповідності до  умов  вказаного  договору орендодавець передає,  орендар   приймає  в тимчасове  оплатне користування   будівельне та інше   обладнання, що  надається орендодавцем. Орендар використовує   отримане  за цим договором обладнання   у власній діяльності, дотримуючись  вимог  законодавства  України та положень  цього  договору (п.1.1). 
Орендодавець  передає орендарю  обладнання   згідно  відповідного  додатку,  на своєму складі  в технічно  справному  робочому стані, попередивши  по всі особливі   властивості  обладнання. Орендар  зобов`язаний у присутності орендодавця  в момент  передачі пересвідчитися у справності  обладнання, яке передається  йому  в оренду,  а також  особливостях  його  роботи та застосування, і після   цього  підписати Акт прийому-передачі (п.5.1).
Передача та прийом обладнання  здійснюється  на складі  орендодавця  за адресою:  АДРЕСА_1 (а.с.5.2).
Відповідно  до  п.  5.6  цього  договору,  орендар  повинен   повернути обладнання  технічно справним,  в такому ж стані, в якому  отримав в оренду,  з урахуванням  його нормального  зносу.  
Відповідно  до  п.5.7  цього  договору,   орендодавець зобов`язаний здійснювати контроль  технічного стану  одержаного  і повернутого  орендарем обладнання.
Відповідно  до  п.4.4 цього  договору, у випадку  неповернення обладнання  у зв`язку із  закінченням  терміну  оренди в дводенний строк,  орендодавець має право відмовитися  від прийняття обладнання, про що  зобов`язаний  сповістити  орендаря. 
Відповідно  до  Додатку №1 до договору  оренди обладнання №А00000893 від  27 червня  2018 року,  в оренду  передано  обладнання  - мотопомпу МАТАRI МGР30Т-1 строком на одну добу. Час початку оренди - 14:58 - 27.06.2018;  запланований час закінчення оренди -14:58 -28.06.2018;  гарантійний платіж -  2 000  грн;  вартість  оренди обладнання  - 450 грн;  вартість  обладнання  - 17  858,75  грн.  Вищезазначене обладнання  перевірено  на працездатність  у присутності представника орендаря.  Зауважень по кількості,  якості та комплектності обладнання  орендар  не  має (а.с.7).
Судом  встановлено, що   відповідачем   сплачено на користь   позивача  2 450  грн   за договором  оренди №А00000893 від 27 червня  2018  року відповідно  до   квитанції  до прибуткового  касового  ордеру  №5 085  від 27  червня  2019 року  (а.с.8).
Звертаючись  до  суду  з даним позовом   позивач  посилався на те,  що   відповідач  у встановлений договором  строк  обладнання  не повернув, у зв`язку з  чим   відповідно  до  п.4.4 договору  він відмовився  від прийняття обладнання, про що письмово   повідомив орендаря  у листі.
Відмовляючи у задоволенні  позову  про  стягнення з  відповідача на користь  позивача вартості обладнання  в розмірі  17  858,75 грн   та неустойки за несвоєчасне  повернення   орендованого  обладнання  в розмірі  39 400 грн, суд першої  інстанції  виходив з того, що передане  в оренду  обладнання  містило  істотні  недоліки,  які не  дозволяли його  використовувати за призначенням, про  що  відповідач 27.06.2018  повідомив  позивача. При цьому   відповідач  28.06.2018   відмовився  прийняти  обладнання та в подальшому  не  скористався своїм правом  його отримати.
Колегія суддів  погоджується  з висновком  суду  першої  інстанції.
В судовому   засіданні  представник позивача не  заперечувала проти тієї обставини, що при  передачі обладнання  в оренду   перевірка  його  працездатності    здійснювалась лише   шляхом  запуску двигуна.  При цьому перевірка роботи насосу не здійснювалась  за відсутності необхідного для  цього  обладнання  на  складі  орендодавця. 
Представник відповідача  не  заперечувала  проти тієї обставини,  що  27.06.2018  відповідач повідомив про те, що   обладнання  в стані  з  запущеним та працюючим  двигуном  не  відкачує воду.  Остання також визнала,  що  28.06.2018  відповідач  доставив  обладнання на  склад та просив  повернути  сплачені  за  договором  кошти. 
Як пояснив  відповідач,  28.06.2018  о  10.30   він  привіз обладнання  на  склад  позивача. На  підтвердження  вказаної обставини  відповідач  надав  корінець разової перепустки керівника  служби охорони  (а.с.44). 
Останній також  пояснив, що   у зв`язку з відмовою  позивача   прийняти  обладнання та повернути  кошти, він  28.06.2018 уклав  з   ПП "Інвестиційна  компанія  "Меркурій-Інвест" договір  зберігання   вказаного  майна та надіслав на  адресу позивача лист, в якому повідомив про  розірвання  договору,  про  місце  зберігання  обладнання та  право позивача його отримати за  умови  попереднього  сповіщення  листом.  Також повідомив про  намір   замовити  експертизу для  обстеження  реального  стану  та виробничої спроможності обладнання (а.с.54).
Доводи представника  позивача  про те, що  позивач запропонував повернути   обладнання  для  проведення  діагностики з метою  встановлення  його  недоліків є недоведеними. 
Відповідно  до   листа-вимоги  від 09 липня  2018  року  вих. №1,  у зв`язку з    несплатою заборгованості та неповерненням  обладнання з тимчасового  користування,    ФОП  ОСОБА_1   вимагав від  ОСОБА_2 лише  сплатити на  його  користь   неустойку в розмірі  7 900  грн   за несвоєчасне  повернення  обладнання  з оренди  та повернути  протягом  двох днів  з моменту отримання  цього  листа  орендоване  обладнання, або  сплатити  його вартість  у розмірі  17  858,75 грн (а.с.9-13).
Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Законом України «Про захист прав споживачів» установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (в  редакції на час виникнення спірних правовідносин) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Статтею 1-1  цього  Закону  визначено,  що  він  регулює  відносини між  споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. 
На укладений  між сторонами  договір  оренди обладнання  поширюється  дія вказаного  Закону та  Параграфом  1 "Загальні  положення  про  найм (оренду)  глави 58 розділу  ІІІ ЦК  України.
Відповідно  до  ч. 4 ст. 10  Закону України «Про захист прав споживачів»,  за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків.
Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років.
Відповідно  до  п.12 ч.1 ст.1  цього  Закону,  істотний недолік - недолік, який  робить неможливим  чи недопустимим  використання  товару  відповідно  до його  цільового  призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після  його  усунення  проявляється  знову  з незалежних  від споживача причин  і при цьому  наділений хоча б однією  з нижченаведених  ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Згідно ч.1  ст.611  ЦК  України у разі  порушення  зобов`язання настають правові  наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно  ч.2 ст.651  ЦК  України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.
Відповідно  до  ч.1 ст.767  ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що  відповідають  умовам  договору  найму та її призначенню.
Відповідно  до  п. 1 ч.1 ст.784 ЦК  України  наймач має право   вимагати розірвання  договору  найму,  якщо  наймодавець передав  у користування  річ,  якість якої  не  відповідає  умовам договору та призначенню речі.
На підтвердження   тієї обставини,  що   надане  в  користування  майно не можливо  було використовувати за призначенням,  відповідачем  було  надано   висновок  спеціаліста   ФОП  ОСОБА_3 , який  19 липня  2018 року   на замовлення  останнього  провів  обстеження  мотопомпи МАТАRI МGР30Т-1.  
Відповідно до  вказаного висновку,  двигун  мотопомпи запускається.   Вода  яка перед  запуском двигуна  подавалась через  заливну  горловину   насосної камери (в порядку,  визначеному розділом  16 Інструкції  з експлуатації  мотопомпи МАТАRI МGР30Т-1) не  затримувалась в насосній камері  і виходила  через  вхідний  отвір  насосу. Причиною  цього  є зношеність  зворотного  клапану  насосної камери, який у  пред`явленій  для  обстеження  мотопомпі не  затримує  воду,  а в штатному  стані - має тримати воду.  Пред`явлена  для огляду  внаслідок  зношеності зворотного  клапану  насосної  камери  мотопомпа МАТАRIМGР30Т-1 не  нагнітає  тиск та не  розвиває потужність,визначену  в розділі  28  Інструкції  з експлуатації  мотопомпи МАТАRI МGР30Т-1 (а.с.85-86).
Крім цього,  08.02.2019   ОСОБА_2 звернувся  до ТОВ  "Бюро  судових експертиз  "Надія"  з проханням  провести  комплексну  судову (товарознавчу та інженерно-технічну)  експертизу  мотопомпи МАТАRI МGР30Т-1 для вирішення  спору  в суді. 
Відповідно  до   висновку експерта №1-02/19   від  28.02.2019  ТОВ  "Бюро судових експертиз  "Надія"  Бугрової   Н. К. (свідоцтво  МЮ №1796  від 27.05.2016  за спеціальністю  12.1 "Оцінка машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання", видане  ЦЕКК  МЮ, термін  дії - до  27.05.2019),  на час огляду   мотопомпа МАТАRI МGР30Т-1 не є працездатною (робочою) та не  може  виконувати  свої функції  по  відкачуванню  брудної води. При проведенні  дослідження та випробування  було встановлено, що при наповненні  гідравлічної частини  насосу вода  не  затримується   у камері, а витікає через  вхідний  патрубок насосу. Це  пов`язано із значним  зазором (люзом) в місці прилягання зворотного  клапану  до корпусу насосу.  Місце кріплення  напірного   патрубку  до корпусу  основної частини має значні сліди пошкодження  (виробітки). Втулка частково  зруйнована  по діаметру  та у глибину   до  3 мм. Внаслідок  частково зруйнованої  втулки кріплення  напірного  патрубку до  корпусу насосу,  напірна частина  не  повністю сідає  в своє  посадочне  місце  і нещільно  прилягає до  корпусу всередині  насосу. Це тягне  за собою деформацію зворотного  клапана     та появі  щілини між зворотнім клапаном  та вихідним  патрубком  насосу. Внаслідок   цього насосу не  може  вийти на  робочий режим та розвинути потужність  для  всмоктування  води.
Під час звичайної  прийомки-передачі в приміщенні  виявити, що мотопомпа  є не робочою неможливо. Цей дефект (недолік)  можна виявити тільки  при опробуванні  насосу у місці експлуатації  при підключенні  до джерела  з водою. Так як бензиновий двигун  знаходиться у робочому стані, а виявити вище зазначений дефект без розбирання насосного  агрегату неможливо,тому цей  дефект  можна  вважати як прихований. Даний дефект  може  бути виявлений  лише спеціалістом  з відповідною кваліфікацією та компетенцією. Стан внутрішніх  поверхонь насосу вказує  на тривалу  експлуатацію та несвоєчасне  технічне    обслуговування  насосного  агрегату, це підтверджує  механічна природа виявлених  пошкоджень  та характер  пошкодження  втулки кріплення гідравлічної частини  насосу (а.с.66- 79).
Згідно  з положеннями  ч.1 ст.81  ЦПК  України кожна сторона повинна  довести ті обставини,  на  які вона  посилається  як на підставу своїх вимог  або заперечень, крім випадків,  встановлених  цим Кодексом. 
Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування.
При цьому  вина  виконавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. 
Позивачем   не  було  надано суду    належних  та допустимих доказів, що  надане  в користування  обладнання   було  технічно  справним та ним у відповідності до   п.6.1.2 договору   вчасно  здійснювався його  ремонт і технічне  обслуговування. 
Встановивши факт відмови  відповідача  від договору  з огляду на  те,  що передане  в оренду  майно  було в неробочому стані  та не  могло   виконувати  свої функції  по  відкачуванню  води, при цьому   позивач відмовився від   отримання   майна  з оренди, а відповідач  не  заперечував проти  його  повернення, суд першої  інстанції  дійшов  правильного  висновку про  відсутність  правових підставі для  покладення  на  відповідача відповідальності у вигляді  відшкодування  його  вартості  та  стягнення  неустойки.
Відповідно  до п.1 ч.1 ст.374  ЦПК  України суд  апеляційної  інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Під час розгляду справи судом  апеляційної інстанції  не було  встановлено   порушення норм  процесуального права, або неправильне  застосування норма  матеріального права,  які є  обов`язковою підставою для  зміни або  скасування судового рішення, а тому   суд   апеляційної  інстанції  дійшов висновку про  залишення  апеляційної скарги без задоволення,  а ухваленого  по справі   судового  рішення  -  без змін. 
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд
 
                                                    постановив: 
 
Апеляційну  скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2020року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню  в касаційному порядку не  підлягає. 
Повний текст постанови складено  10  вересня   2020  року.
            
Суддя-доповідач:                                                   Г. М.  Кирилюк 
            
Судді:                                                                      І. М.  Рейнарт 
 
                                                                                 Т. А. Семенюк