Постанова  
Іменем  України
 
15 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 212/4444/18-ц
провадження № 61-7887 св 20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,                Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»;
третя особа - первинна профспілкова організація публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року 
у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»), третя особа - первинна профспілкова організація ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» 
(далі - ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»), про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Позовна заява мотивована тим, що він працював у ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» машиністом бурової установки. 01 червня 2018 року наказом ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» № 2547-к його було звільнено з підприємства на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із прогулом, вчиненим 02 травня 2018 року. 
Вважав своє звільнення незаконним, так як у ОСОБА_2 , члена правління підприємства, були відсутні повноваження одноособово підписувати наказ про його звільнення. Крім того, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не отримало попередню згоду на його звільнення 
у первинній профспілковій організації, виборним членом якої він є. Також роботодавцем не враховано переведення його 02 травня 2018 року 
на роботу на іншу дільницю, де він не пройшов інструктаж з охорони праці, внаслідок чого він не був допущений до роботи на підземну дільницю. 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд: скасувати наказ ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 01 червня 2018 року 
№ 2547-к про його звільнення; зобов`язати ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» поновити його на роботі машиністом бурової установки; визнати запис у трудовій книжці від 01 червня 2018 року № 18 про його звільнення недійсним; стягнути з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме 
з 01 червня 2018 року по день поновлення на роботі, із розрахунку середньоденної заробітної плати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Борис О. Н. від 25 жовтня 2019 року позов 
ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Рішення районного суду мотивовано тим, що звільнення ОСОБА_1 відбулось із дотриманням вимог трудового законодавства, так як позивач під розписку ознайомився з наказом про переведення його строком до одного місяця на іншу підземну дільницю і 02 травня 2018 року він допустив прогул. При цьому роботодавцем було виконано вимоги статті 43 КЗпП України про отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, а саме первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»), а тому відсутні правові підстави для його поновлення на роботі. Також суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 був членом ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», заяви про вихід з якої не подавав, та членом 
ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а тому згідно з частиною шостою статті 43 КЗпП України якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року апеляційні скарги  ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_3 та ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» задоволено. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 01 червня 2018 року № 2547-к про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника шахти «Гвардійська» ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на роботі, а саме машиністом бурової установки ІІІ розряду дільниці № 1 шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 02 червня 2018 року по 29 квітня 2020 року 
у розмірі 336 535,90 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що звільнення  ОСОБА_1 за пунктом 
4 частини першої статті 40 КЗпП України було проведено з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки попереднього погодження профспілкового комітету на звільнення, виборним членом якого є позивач, 
а саме ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», роботодавцем 
не отримано. При цьому ОСОБА_1 не був членом ППО НПГ України 
ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», так як згідно із його заявою 
від 18 березня 2018 року він припинив у ній членство. Визначаючи середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, апеляційний суд виходив із середньоденного заробітку працівника, обчисленого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а рішення районного суду залишити без змін. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали 
з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
У червні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2020 року клопотання 
ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про зупинення виконання судового рішення задоволено частково. Відмовлено у зупиненні виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року 
у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за один місяць. У іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року зупинено до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2020 року справу за позовом  ОСОБА_1 до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», третя 
особа - Первинна профспілкова організація ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу призначено до судового розгляду. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» мотивована тим, що апеляційний суд порушив вимоги Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статті 252 КЗпП України, а суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення статті 43 КЗпП України 
та дотримався вимог вищевказаного Закону. З 01 листопада 2014 року 
до часу звільнення (01 червня 2018 року) позивач був членом ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яка діє на підприємстві, брала участь при укладенні Колективного договору підприємства, що вірно встановлено судом першої інстанції. Саме у цій профспілковій організації підприємство отримало попередню згоду на звільнення ОСОБА_1 . Натомість, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про виборний статус позивача у ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» виключно на підставі протоколу № 1 установчої конференції ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та додатку до протоколу, відомостей про керівні органи первинної профспілкової організації. При цьому ОСОБА_1 доказів його членства у цій організації чи виборний статус у ній підприємству не надавав, а тому у роботодавця не було підстав вважати його членом ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Факт відсутності позивача на робочому місці 02 травня 2018 року без поважної причини є доведеним. На час звільнення ОСОБА_1 був членом 
саме ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яка діяла на підприємстві, і відповідно до статті 43 КЗпП України роботодавець отримав згоду на його звільнення саме у цій профспілковій організації. 
Крім того, апеляційний суд безпідставно не врахував правові висновки Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16-ц, провадження № 61-30894сво18, згідно з якими суд, як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП), має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення під час звільнення працівника саме по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути запитана судом при вирішенні трудового спору. 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У червні та у липні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ППО 
ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скарги - безпідставними. У грудні 2017 року відповідач був повідомлений, що з 19 грудня 2017 року на підприємстві діє створена та зареєстрована ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а тому за заявами працівників необхідно 
проводити з їх заробітних плат відрахування у розмірі 1 % на рахунок ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». При цьому ОСОБА_1 
у березні 2018 року звертався із заявою до підприємства про припинення відрахування з його заробітної плати на рахунок ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у зв`язку із тим, що він став членом ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а тому просив здійснювати відрахування із його заробітної плати у розмірі 1% на рахунки саме цієї первинної організації. 
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшли пояснення представника ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» Колесниченко І. В., в яких підтримуються доводи касаційної скарги щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції і помилковості висновків суду апеляційної інстанції. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
13 вересня 2010 року ОСОБА_1 прийнятий гірником ІІІ розряду, зайнятим повним робочим днем на підземних роботах, на дільницю № 4 шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». 
24 травня 2013 року ОСОБА_1 переведений на дільницю № 1 шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» машиністом бурової установки ІІІ розряду, зайнятим повним робочим днем на підземних роботах (т. 1, а. с. 9).
Наказом ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 27 квітня 2018 року № 646-В у зв`язку з виробничою необхідністю ОСОБА_1 , машиніста бурової установки дільниці № 1, тимчасово переведено на дільницю № 9 
з 02 травня 2018 року на строк до одного місяця, з оплатою за виконану роботу (т. 1, а. с. 90-94).
Із службової записки директора шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_4 на ім`я члена правління 
ОСОБА_2 вбачається, що з тимчасовим переведенням підземним гірником на дільницю № 9, з 02 травня 2018 року, строком до одного місяця, ОСОБА_1 ознайомлений, про що міститься особистий підпис ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 95-97).
Відповідно до графіку роботи дільниці № 1 за травень 2018 року 
ОСОБА_1 мав працювати 02 травня 2018 року у другу зміну на дільниці № 9. З графіком роботи ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі цього графіку (т. 2, а. с. 148).
З витягу табелю виходів працівників дільниці № 9 за травень 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 02 травня 2018 року не мав виходу на роботу (т. 2, а. с. 145-146).
Начальник дільниці № 9 шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_5 та табельник шахти «Гвардійська» 
ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_6 надали на ім`я директора шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_4 доповідні записки від 08 травня 2018 року про те, що переведений на дільницю № 9 ОСОБА_1 відсутній на роботі 
02 травня 2018 без поважних причин, виправдувальних документів не надав (т. 1, а. с. 80, 81).
Директор шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний 
комбінат» надав на ім`я члена правління ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» Караманиць Ф. І. доповідну записку з проханням притягнути 
до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення за прогул без поважних причин 02 травня 2018 року (т. 1, а. с. 79).
30 травня 2018 року член правління ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_2 звернувся до профкому ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин 02 травня 2018 року (т. 1, а. с. 83-84).
31 травня 2018 року ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» розглянула зазначене подання ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та надало згоду роботодавцю на звільнення ОСОБА_1 
у зв`язку із відсутністю останнього 02 травня 2018 року у другу зміну (08:00 -15:00) на робочому місці без поважних причин (т. 1, а. с. 85).
Наказом ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 01 червня 
2018 року № 2547-к ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутність на робочому місці 02 травня 2018 року 
з 8.00 до 15.00 год. без поважних причин та звільнено на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України (т. 1, а. с. 7).
Згідно з протоколу № 1 установчої конференції ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 01 грудня 2017 року та додатку до протоколу, відомостей про керівні органи первинної профспілкової організації, ОСОБА_1 є членом профкомітету (виборним членом профспілкового органу) ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (т. 1, а. с.14-16).
19 березня 2018 року ОСОБА_1 у своїй заяві просив адміністрацію підприємства припинити відрахування з його заробітку професійні внески, які він сплачував на рахунок ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», оскільки він вступив у лави ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Просив відраховувати з його заробітної плати один відсоток членських внесків та перераховувати їх на рахунок ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (т. 1, а. с. 22).
ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було обізнано про членство ОСОБА_1 у ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», що підтверджується відповіддю від 28 березня 2018 року за вих. №853 
(т. 1, а. с. 18).
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального 
кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає частковому задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає. 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. 
Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 
статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положеннями статті 252 КЗпП України та частини третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок). 
Отже, тлумачення наведених норм закону дозволяє зробити висновок, що попередня згода чи незгода на звільнення працівника, який є членом профспілкової організації, з боку профспілкової організації є засобом захисту прав працівника, і це право на захист не може бути обмежено.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України 
у постановах: від 01 жовтня 2013 року № 21-319а13; від 25 березня 
2014 року № 21-44а14.
Апеляційним судом установлено, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не надало доказів звернення до ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», виборним членом якої є ОСОБА_1 , та отримання попередніх висновків цієї профспілки на звільнення.
Разом з тим, згідно з частиною дев`ятою статті 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.
У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника 
на роботі.
З огляду на викладене, апеляційний суд, встановивши, що позивач 
є виборним членом ППО ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», до якої відповідач із поданням про надання згоди на його звільнення не звертався, оскільки заявою від 19 березня 2018 року  ОСОБА_1 припинив членство у ППО НПГ України ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», чим спростовуються в цій частині доводи касаційної скарги, не виконав вимоги частини дев`ятої статті 43 КЗпП України, тобто не зупинив провадження у справі для отримання згоди або відмови виборного профспілкового органу, а також вищого виборного органу профспілки 
у надані згоди на звільнення працівника, у зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення позову.
Зазначені правові висновки висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 
2019 року у справі № 336/5828/16-ц, провадження № 61-30894сво18, тобто до ухвалення судом судового рішення. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені 
в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). 
За таких підстав висновки суду апеляційної інстанції про порушення роботодавцем вимог трудового законодавства при звільненні позивача 
та його поновлення на роботі є передчасними.
З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлено, а суд касаційної інстанції 
у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, то апеляційному суду при новому розгляді справи слід перевірити вищенаведені обставини.
Отже, судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. 
Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справина новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк