КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
22 травня 2020 року                                                                                               м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю  представника Київської митниці Держмитслужби - Захарова А.О., розглянувши апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Кондратюка І.О. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України,- 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
 
На вказану постанову представник Київської митниці Держмитслужби Кондратюк І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 148 419,70 гривень - вартості вантажного спеціального автокрана марки «KAMAZ 6540-62 KS 65719-1K» (кузов № НОМЕР_1 ), з конфіскацією вказаного товару. 
При цьому, не оспорюючи висновків суду щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, апелянт вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ч.1 ст. 467 МК України, а саме не враховано, що строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
При цьому зазначає, що порушення митних правил митним органом було виявлено 16.07.2019 року відповідно до листа Міністерства фінансів національної митної агенції центрального митного директорату №32-164226 від 05.06.2019 року, який надійшов на адресу Житомирської митниці ДФС 16.07.2019 року, а отже строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення спливав 16.01.2020 року.
Також апелянт вказує, що справа про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 направлена до Богунського районного суду м. Житомира 10.12.2019 року, тобто з вказаної дати строк накладення адміністративного стягнення був зупинений. Після цього, 09.01.2020 року дана справа повернута до Київської митниці Держмитслужби та направлена за належністю до Солом`янського районного суму м. Києва і отримана судом 05.02.2020 року.
За таких обставин, апелянт вважає, що 14.02.2020 року, тобто на час розгляду даної справи про порушення митних правил, у суду були наявні підстави для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.
 
Вислухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби - Захарова А.О. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби Кондратюка І.О., виходячи з наступного.
 
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
 
Згідно положень ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
 
Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як встановив суд першої інстанції, 19.10.2017 року в митному режимі «транзит» за митною декларацією ТР(АА) № UA101120/2017 /013033 через зону діяльності Житомирської митниці ДФС 19.10.2017 року ввезено на митну територію України товар: «Вантажний спеціальний автокран KAMAZ 6540-62 KS 65719-1K, 2010 р.в., колір синій, номер кранової установки - НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_4 » (далі - автокран). У відповідності до рахунка - фактури №01/10/2017 від 09.10.2017 відправником даного вантажу є приватний підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) отримувач компанія EngineeringCompanyCityGasLtd (Болгарія), вартість товару 11000 білоруських рублів (150550,4 гривень на дату ввезення).
Автокран до митного органу призначення не доставлений, за межі митної території України не вивезений, з відповідними заявами щодо неможливості вивезення вантажу до митного органу відправник не звертався.
З метою підтвердження факту правомірності здійснення вищевказаного транзитного перевезення управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Житомирської митниці ДФС направлено запит до митних органів Республіки Болгарія з метою підтвердження факту укладання угоди де предметом договору був вищевказаний автокран.
Відповідно до листа Міністерства фінансів національної митної агенції центрального митного директорату № 32-164226 від 05.06.2019 (надійшов на адресу Житомирської митниці ДФС 16.07.2019), за наслідками перевірки директорату митної розвідки та розслідування встановлено, що компанія EngineeringCompanyCityGasLtd (Болгарія) не реєструвала рахунок 01/10/2017 від 09.10.2017 та будь-яких угод на поставку вказаного вантажу не укладала, тобто встановлений факт відсутності угод на придбання вказаного вантажу та відповідних фінансових відносин з приватним підприємцем ОСОБА_2 .
 
Таким чином, ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару: «Вантажний спеціальний автокран KAMAZ 6540-62 KS 65719-1K, 2010 р.в., колір синій, номер кранової установки - НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_4 » з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару рахунку-фактури 01/10/2017 від 09.10.2017 року, що містить неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч.1 ст. 483 МК України.
 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №0357/10100/19 від 18 листопада 2019 року складеному стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України (а.с. 1-2), митною декларацією ТР(АА) № UA101120/2017 /013033 (а.с. 8-9), на підставі якої через зону діяльності Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» ввезено на митну територію України товар: «Вантажний спеціальний автокран KAMAZ 6540-62 KS 65719-1K (номер кузова - НОМЕР_4 ); даними рахунку-фактури №01/10/2017 від 09.10.2017 (а.с. 12), згідно якої відправником даного вантажу є приватний підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), отримувачем - компанія EngineeringCompanyCityGasLtd (Болгарія), а також даними листа Міністерства фінансів національної митної агенції центрального митного директорату №32-164226 від 05.06.2019 року (а.с. 18-20).
 
Переглядаючи оскаржувану постанову в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, оскільки такий висновок ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності і в апеляційній скарзі не оспорюється.
 
Згідно диспозиції ч.1 ст. 483 МК України відповідальність за даною нормою настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ, або інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, чи документів одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
 
Отже, переміщення товарів з приховуванням від митного контролю може здійснюватися, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, що містять неправдиві дані. Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, відправника чи одержувача товарів, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.
 
Також погоджується апеляційний суд і з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.
 
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
 
Матеріалами справи встановлено, що також підтверджується протоколом про порушення митних правил №0357/10100/19 від 18.11.2019 року, адміністративне правопорушення вчинено 19 жовтня 2017 року (дата заявлення товару до митного оформлення), а виявлено адміністративне правопорушення 16 липня 2019 року, коли Житомирська митниця ДФС отримала лист Міністерства фінансів національної митної агенції центрального митного директорату №32-164226 від 05.06.2019, за наслідками перевірки директорату митної розвідки та розслідування.
 
Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи передбачених законом строків накладення адміністративних стягнень.
 
Відповідно до ч.1 ст. 467 МК України (в редакції Закону №2114-VІІІ від 26.07.2017 року, чинного на момент вчинення правопорушення), якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
 
Отже, доводи апеляційної скарги представника митного органу щодо невірного обрахування судом строку накладення адміністративного стягнення за порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та необхідності накладення на нього адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зміни до ст. 467 МК України, відповідно до яких, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, набрали чинності 25.11.2018 року.
 
За приписами ч.3 ст. 3 МК України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
 
Таким чином, положення ч.1 ст. 467 МК України в редакції Закону №2612-VІІІ від 08.11.2018 року щодо зупинення строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил на час розгляду таких справ судом, не можуть бути застосовані, оскільки цей Закон на момент вчинення ОСОБА_1 19.10.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, не діяв і зворотної сили як такий, що погіршує становище особи, не має, а отже шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення сплинув 16.01.2020 року, тобто коли Житомирська митниця ДФС отримала лист Міністерства фінансів національної митної агенції центрального митного директорату №32-164226 від 05.06.2019 року.
 
За наведеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, за яких було вчинено адміністративне правопорушення, належним чином обґрунтував свої висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі стосовно нього закрив. 
 
Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року та прийняття нової постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 483 МК України, про що ставиться питання в апеляційній скарзі представника Київської митниці Держмитслужби, апеляційний суд не вбачає.
 
Керуючись ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Кондратюка І.О. - залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                І.М. Сілкова