ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2020 р.           Справа№ 910/2821/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Разіної Т.І.
суддів:            Козир Т.П. 
          Тищенко О.В. 

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»  в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі № 910/2821/20 (суддя Данилова М.В., м. Київ)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» м. Київ
до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ
про стягнення грошових коштів

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
21.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (надалі - ТОВ «Грейнсвард»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі  - АТ «Українська залізниця»/відповідач/скаржник) про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на суму в розмірі 1 461,84 грн за договором про надання послуг № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором про надання послуг № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018, зокрема, відповідач здійснив несвоєчасну доставку вантажу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №  910/2821/20 (суддя Данилова М.В., м. Київ) позов задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» штраф за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 1 461,84 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.
Судове рішення прийнято з посиланням на ст.ст. 233, 306-307, 313 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.ст. 123, 126 ГПК України (надалі - ГПК України), ст.ст. 551, 908-909, 919 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» та мотивоване тим, що відповідач допустив прострочення доставки вантажу, відмітки про причини затримки вантажу, які дають право останньому на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки не поставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу.
Також, даний штраф передбачений Статутом залізниць України, тому враховуючи розмір несвоєчасно виконаного зобов`язання та розмір нарахованого штрафу, відсутня необхідність у зменшенні штрафу за несвоєчасну поставку вантажу.
Крім того, витрати на оплату послуг адвоката є дійсними, а тому підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3  000,00 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати в частині витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розгляд справи відбувався у спрощеному порядку без виклику сторін, а тому, на переконання  скаржника, позивач не потребував правової допомоги адвоката.
Крім того, як зазначає скаржник, 3  000,00 грн судових витрат є цілком неспівмірними з ціною позову.
Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
21.07.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким позивач просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №  910/2821/20 - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Грейнсвард» зазначає, зокрема, що відповідачем не було подано до суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та доказів на підтвердження зазначеного всупереч вимогам ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України.
Також, скаржником до апеляційної скарги не долучено жодного доказу на підтвердження неможливості подання вищезгаданого клопотання до місцевого господарського суду, як і не надано клопотання про долучення нових доказів.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Козир  Т.П., Тищенко О.В.
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102,00 грн Х 100 = 210  200,00  грн).
Враховуючи, що предметом розгляду у даній справі є стягнення  1  461,84  грн, то вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 у справі № 910/2821/20 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі № 910/2821/20; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі № 910/2821/20 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі № 910/2821/20 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.
Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції
Як вбачається із матеріалів справи, 03.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» в особі директора Козлова Юрія Григоровича та Накоп`юком Ярославом Володимировичем, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №  001243 від 16.12.2019, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Черкаської області №  468 від 16.12.2019, укладено договір про надання правової допомоги № 01-02 (надалі - Договір), (а.с. 24-26).
Відповідно до п. 1.1. Договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати Клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів Клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.
Згідно з п. 4.3. Договору вартість послуг наданих адвокатом складає 1  000,00 грн за одну годину роботи, а участь у кожному судовому засіданні - 2  000,00 грн, але не повинна перевищувати суму в розмірі 30  000,00 грн.
Матеріали справи містять Акт виконаних робіт (наданих послуг) №  01-02/19 від 17.02.2020 (а.с. 27), відповідно до п. 1 якого, адвокат надав, а клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (правову допомогу) у формі:

№	Найменування послуги	Дата	Термін виконання	
1.	Правовий аналіз претензії вих. №  0609-352 від 06.09.2019	14.02.2020	20 хвилин	
2.	Консультація щодо порядку стягнення з АТ «Укрзалізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 1  461,84 грн	 14.02.2020	 20 хвилин	
3.	Підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики	  17.02.2020	  100 хвилин	
4.	Складання позовної заяви про стягнення з АТ «Укрзалізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 1  461,84 грн	 17.02.2020	 180 хвилин	
5.	Представництво інтересів Клієнта в суді та складання подальших процесуальних документів	 -	 -	

Пунктом 2 Акту виконаних робіт (наданих послуг) №  01-02/19 від 17.02.2020 визначено, що вартість послуг в п. 1 цього Акту становить 3  000,00  грн.
Також, з рахунку на оплату № 01-02/19 від 19.02.2020 вбачається, що за юридичні послуги згідно акта виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/19 від 17.02.2020, ТОВ «Грейнсвард» має сплатити адвокату Накоп`юку Ярославу Володимировичу 3  000,00 грн (а.с. 28).
Отже, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, платіжним дорученням № 372 від 19.02.2020 (а.с. 29).
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.
Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.
Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Як вбачається із офіційного роз`яснення, наданого Конституційним Судом України у справі № 1-4/2013 від 11 липня 2013 року, до складу судових витрат, які підлягають відшкодуванню юридичній особі у господарському судочинстві, належать суми, сплачені за послуги адвоката.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, в силу приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, відповідач клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у встановленому порядку та доказів на спростування розміру таких витрат до суду першої інстанції не надавав.
В той же час, за змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Як зазначалося вище та вбачається з матеріалів справи, 03.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» в особі директора Козлова Юрія Григоровича та Накоп`юком Ярославом Володимировичем, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №  001243 від 16.12.2019, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Черкаської області № 468 від 16.12.2019, укладено договір про надання правової допомоги № 01-02, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, що визначені договором, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати Клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів Клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у розмірі 3  000,00 грн представником позивача, адвокатом Накоп`юком Ярославом Володимировичем  долучено: 
- копію договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020;
- акт виконаних робіт (надання послуг) № 01-02/09 від 17.02.2020;
- рахунок на оплату № 01-02/09 від 19.02.2020;
- платіжне доручення № 372 від 19.02.2020;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №  001243 від 16.12.2019.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Отже, враховуючи вищевикладене, витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами.
Зазначене кореспондується з європейськими стандартами, зокрема, п.  14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81)7, в якому зазначено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування збитків і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом справи.
Таким чином, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі доводи сторін у даній справі прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3  000,00 грн.
Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №  910/2821/20 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі № 910/2821/20, та, відповідно апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця»  в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»  в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №  910/2821/20 залишити без змін.
3. Справу № 910/2821/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Т.І. Разіна 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                О.В. Тищенко