Ухвала    
 
05 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 643/15563/19
провадження № 61-11474ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,    Зайцева А. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до                 ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В обґрунтування позову посилалась на те, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилось двоє дітей -               ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018  шлюб між ними розірвано та вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 900 грн на кожну дитину починаючи з 29 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів. Крім того, аліменти у розмірі 900 грн є недостатніми для утримання двох неповнолітніх дітей, оскільки збільшились витрати на харчування, одяг, ліки. Позивач зазначала, що самостійно оплачує рахунки за комунальні послуги та інші платежі, самостійно купує необхідні для дітей речі. Відповідач додаткової допомоги на утримання дітей не надає.
Посилаючись на викладене та уточнивши позов, просила збільшити розмір аліментів які стягуються на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі до 3 000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітнього віку з урахуванням індексації стягуваних сум відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 з 900 (дев`ятсот) грн на 2 300 (дві тисячі триста) грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року в частині збільшення розміру аліментів  скасовано, ухвалено в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до                         ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.
У липні 2020 року  ОСОБА_1  подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
 
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,                                  є малозначною в силу закону.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.
 
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. 
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                      С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      А. Ю. Зайцев