Ухвала
Іменем України
 
04 серпня 2020 року
м. Київ       
справа № 141/955/19
провадження № 51-2005ска20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо останньої,
встановив:
06 липня 2020 року до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , у якій порушується питання про перегляд тих самих судових рішень у касаційному порядку.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказанихсудовихрішеньу касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. 
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. 
За приписами ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках. Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. 
За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 підпункту 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.10.2009 року 
№ 26-рп/2009).
Правила щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду також визначені у КУпАП. Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Отже, встановлене у КУпАП обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Також, необхідно зазначити, що викладені в законах процесуальні механізми допуску до касаційного перегляду узгоджуються з міжнародними актами та практикою Європейського суду з прав людини. 
Беручи до уваги те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя та виходячи з основних засад судочинства вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи викладене і керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо останньої. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.                                    
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                     ОСОБА_3