УХВАЛА

25 червня 2020 року  
Київ
справа №400/3151/19
адміністративне провадження №К/9901/12644/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Смоковича М.І.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року в справі №400/3151/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 04 березня 2015 року по 02 жовтня 2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язати відповідача виплатити грошову компенсацію за невикористані    календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 04 березня 2015 року по 02 жовтня 2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язати відповідача виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки по день фактичного розрахунку.
26 грудня 2019 року рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
02 квітня 2020 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано. 
Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки по день фактичного розрахунку залишено без розгляду.
В іншій частині судове рішення залишено без змін.
На вказану постанову апеляційного суду позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 12 травня 2020 року.
09 червня 2020 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга позивача залишена без руху та надано строк для подання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав на яких подано касаційну скаргу із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) з належним її обґрунтуванням.
На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду позивачем направлено заяву  про усунення недоліків, яка зареєстрована у Верховному Суді 09 червня 2020 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У заяві  про усунення недоліків позивачем зазначено, що касаційну скаргу у цій справі подано на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження ОСОБА_1 покликається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31жовтня 2019  року у справі №825/598/17, від 26 червня 2019 року у справі № 826/15235/16, правовідносини у яких виникли  між військовослужбовцем та суб`єктом владних повноважень.
Також позивач наголошує, що висновки Верховного Суду, висловленні в постановах від 28 лютого 2020 року у справі №817/1427/17, від 01 квітня 2020 року у справі №296/7147/16, від 16 квітня 2020 року у справі №822/3307/17, від 08 квітня 2020 року у справі №398/389/18, від 16 квітня 2020 року у справі №805/3414/17-а, від                       28 березня 2018 року у справі №823/630/16, від 13 червня 2018 року у справі №805/79/16-а дійсно не стосуються правовідносин, які виникають між військовослужбовцем та суб`єктом владних повноважень (військовою частиною). Проте, оскільки з огляду на неврегульованість спеціальним законодавством питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовця, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи КЗпП України, зокрема його стаття 117, яка передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, також підлягають застосуванню до спірних правовідносин. При цьому, на думку позивача, відсутні постанови Верховного Суду про відступлення від таких висновків.
Таким чином, позивачем доведено наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року”, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодекс законів про працю тощо.
Суд звертає увагу на те, що вказаним законом доповнено розділ VI “Прикінцеві положення” Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: “Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)”.
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338, пунктом 3 розділу VI “Прикінцеві положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року в справі №400/3151/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати із Миколаївського окружного адміністративного суду справу № 400/3151/19.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу – десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) – та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.В.    Шевцова          
Судді                                                                                                     Н.А. Данилевич
                                                                                                    М.І. Смокович