ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року 
м. Київ
справа №820/4149/15
адміністративне провадження №К/9901/47491/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., 
суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №820/4149/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА Х» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, скасування наказів та податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА Х» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 (головуючий суддя Спаскін О.А., судді: Жигилій С.П., П`янова Я.В.),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА Х" (далі - позивач, ТОВ "ФОРТУНА X") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо внесення змін до електронної бази даних "АІС "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "ФОРТУНА Х", внесених на підставі актів перевірки;

зобов`язати відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ "ФОРТУНА Х" в електронній базі даних "АІС "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірки;

скасувати рішення відповідача у формі наказів про проведення перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х";

визнати протиправними дії відповідача з проведення документальних позапланових перевірок ТОВ "ФОРТУНА Х";

визнати протиправними дії відповідача зі складання актів перевірки;

визнати протиправними дії відповідача зі встановлення в актах перевірки висновків щодо порушення ТОВ "ФОРТУНА X" законодавства України;

скасувати податкові повідомлення-рішення;

заборонити відповідачу використовувати як податкову інформацію, а також надсилати іншим податковим органам в якості податкової інформації для використання в роботі акти перевірок ТОВ "ФОРТУНА X".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 позовні вимоги задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 скасовано в частині задоволення позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, в решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції ТОВ "ФОРТУНА X" оскаржило його у касаційному порядку. 

Ухвалою Верховного Суду від 11.06.2018 відкрито касаційне провадження у справі №820/4149/15 за касаційною скаргою ТОВ «ФОРТУНА Х» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 20.07.2020 здійснено заміну відповідача правонаступником та призначено розгляд справи у попередньому судовому засіданні на 21.07.2020.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

В обґрунтування касаційної скарги, позивач зазначає про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що судом залишено поза увагою та не досліджено всі обставини справи, зокрема, позивач не зобов`язаний вести Журнал кількісного обліку нафти та нафтопродуктів; питання щодо виконання відправником небезпечних вантажів вимог Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», наявності свідоцтв та дозволів судом не досліджувалось; суд не встановив, реквізити якого господарюючого суб`єкта повинні бути на ТТН, звідки та куди проводилось транспортування нафти; суд не вказав, яким чином порушення позивачем Інструкції про порядок прийняття, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України вплинуло на правомірність формування позивачем податкового кредиту. Крім того, позивач вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ "ФОРТУНА Х" в електронній базі даних "АІС "Податковий блок", інформаційній базі АРМ "Аудит", які були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірки. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідачем подано заперечення на касаційну скаргу. Податковий орган зазначає, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги, оскільки рішення апеляційного суду прийнято законно та обґрунтовано. Як вказує відповідач, податковим органом встановлено неможливість дослідження походження товарів, які є предметами угод позивача із контрагентами та в подальшому реалізовувалися позивачем, ТОВ «ФОРТУНА Х» до перевірки не надано всіх необхідних документів, у тому числі, документи щодо транспортування товарів. Таким чином, оскільки виявлені за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства є обґрунтованими, то винесення спірних податкових повідомлень-рішень є правомірним. Відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, податковим органом на підставі наказу від 12.02.2015 №148 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФОРТУНА Х» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Нафтова компанія Партнер» за період серпень 2014 року. За результатами перевірки складено акт №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, яким встановлено порушення статті 1, пункту 2 статті 3, статті 4, пункту 6 статті 8, пунктів 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов`язання за серпень 2014 року на суму ПДВ 691498,00грн. та завищено податковий кредит на суму податку на додану вартість 3253414,00грн., що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за серпень 2014 року на суму 2'496'847,00грн. та до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість поточного звітного (податкового) періоду (р.19) за грудень 2014 року на суму 65069,00грн.; перевіркою ТОВ «ФОРТУНА Х» не підтверджено господарські відносини з придбання паливно-мастильних матеріалів від ТОВ «Нафтова компанія Партнер» за період серпень 2014 року та подальшої реалізації на контрагентів покупців.

На підставі висновків акту перевірки №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: №0000522201 від 03.04.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 3'745'270,50грн., у тому числі за основним платежем 2496847грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1'248'423,50грн., та №0000532201 від 03.04.2015, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 65069грн. 

Крім того, відповідачем на підставі наказу від 13.02.2015 №150 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФОРТУНА Х» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Азонтес» за період вересень 2014 року та ТОВ «Донмас» за період жовтень 2014 року. За результатами перевірки складено акт №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, яким встановлено порушення статті 1, пункту 2 статті 3, статті 4, пункту 6 статті 8, пунктів 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «ФОРТУНА Х»    завищено податкові зобов`язання за вересень 2014 року на суму ПДВ 1383006,0 грн. та завищено податковий кредит на суму ПДВ 8'208'962,00грн., що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за на суму 5'311'007,00грн. (по декларації за вересень №9067976756 від 20.11.2014 - 4'151'911,00грн., по декларації за жовтень №9069762767 від 20.11.2014 - 1'159'096,00грн.); по взаємовідносинам з ТОВ «Донмас» за період жовтень 2014 року, в результаті чого ТОВ «ФОРТУНА Х» завищено податкові зобов`язання за вересень 2014 року на суму ПДВ 1'514'949,00грн. та завищено податковий кредит на суму ПДВ 4'027'521,00грн., що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за на суму 3'419'765,00грн. (по декларації за грудень 2014 року №9078860004 від 20.11.2014 -  3419765,00грн.) та до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду (р.19) за грудень 2014 року на суму 607756,00грн.; перевіркою ТОВ «ФОРТУНА Х» не підтверджено господарські відносини з придбання ПММ від ТОВ «Азонтес» за період вересень 2014 року, ТОВ «Донмас» за період жовтень 2014 року та подальшої реалізації на контрагентів покупців.

На підставі висновків акту перевірки №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: №0000542201 від 03.04.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 13'096'158грн., у тому числі за основним платежем 8'730'772грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 4'365'386грн., та №0000552201 від 03.04.2015, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 607756грн. 

Також, відповідачем на підставі наказу від 19.02.2015 №196 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ФОРТУНА Х» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Донмас» в частині податкових накладних виписаних у грудні 2014 року та ТОВ «Тановер» в частині податкових накладних виписаних у листопаді 2014 року за рахунок яких сформовано податковий кредит ТОВ «ФОРТУНА Х» за період грудень 2014 року. За результатами перевірки складено акт №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015. Зазначеним актом     перевірки встановлено порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвели до завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Донмас» на суму ПДВ 3'238'783,00грн., та ТОВ «Тановерна суму ПДВ 2'438'151,00грн., за відповідний період; заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за грудень 2014 року на суму ПДВ 3'026'603,55грн.; непідтвердження господарських відносин з придбання ПММ від ТОВ «Тановер» та ТОВ «Донмас» за період грудень 2014 року та подальшої реалізації в частині номенклатури ПММ на контрагентів за відповідний період.

На підставі висновків акту перевірки     відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №0001161501 від 30.03.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 4'539'906грн., у тому числі за основним платежем 3'026'604грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1'513'302грн. 

Також, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФОРТУНА Х» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Антарес» їх реальності та повноти відображення в обліку за період липень 2014 року та ВАТ «НПК-Галичина» за період червень 2014 року. За результатами перевірки складено акт №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014. Згідно висновків вказаного акту перевірки встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «Антарес» за період липень 2014 року, в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 1'843'028,00грн.; неправомірно відображено в податковому обліку господарські операції з ТОВ «Антарес» за період липень 2014 року.

На підставі висновків акту перевірки №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №0001722201 від 19.12.2014, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 2'303'784,25грн., у тому числі за основним платежем 1'843'028грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 460756,25грн. 

Крім того, відповідачем на підставі наказу від 02.06.2015 №670 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФОРТУНА Х» щодо документального підтвердження реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку з податку на прибуток за 2014 рік питань взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Антарес» за період липень 2014 року, ТОВ «Нафтова компанія Партнер» за період серпень 2014 року, ТОВ «Азонтес» за період вересень, жовтень 2014 року, ТОВ «Донмас» за період жовтень, грудень 2014 року, ТОВ «Тановер» за період листопад 2014 року. За результатами перевірки складено акт №2034/20-38-22-03-08/37365142 від 15.06.2015.

Також, відповідачем на підставі наказу від 05.06.2015 №685 проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ФОРТУНА Х» щодо документального підтвердження реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку з податку на додану вартість з питань взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Тановер» за період листопад 2014 року, ТОВ «Торгівельний дім Есат» , ПП «СВ-ПАК» за період листопад. За результатами перевірки складено акт №2082/20-38-22-03-08/37365142 від 19.06.2015.

На виконання постанов старшого слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ГУ ДФС у Харківській області та відповідно до наказу №583 від 14.05.2015 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФОРТУНА Х» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Сачиго» за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 та відображення в податковій звітності. За результатами перевірки складено акт №1898/20-38-22-03-08/37365142 від 28.05.2015.

Не погоджуючись з діями та рішеннями податкового органу, ТОВ «ФОРТУНА Х» звернулось до суду з позовом, у якому позивач просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "ФОРТУНА Х", внесених на підставі актів №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015, №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014;

зобов`язати відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ "ФОРТУНА Х" в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015, №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014;

скасувати рішення відповідача у формі наказів №148 від 12.02.2015 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №150 від 13.02.2015 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №196 від 19.02.2015 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142";

визнати протиправними дії відповідача з проведення документальних позапланових перевірок ТОВ "ФОРТУНА Х" щодо документального підтвердження господарських відносин з платниками податків на підставі наказів №148 від 12.02.2015 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №150 від 13.02.2015 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №196 від 19.02.2015 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №1787 від 27.11.2014 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №1813 від 03.12.2014 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №670 від 02.06.2015 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142", №685 від 05.06.2015 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ФОРТУНА Х", податковий номер 37365142";

визнати протиправними дії відповідача зі складання актів №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015, №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014;

визнати протиправними дії відповідача зі встановлення в актах перевірки №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015, №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014 про результати документальних позапланових перевірок Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА X" щодо документального підтвердження господарських відносин з платниками податків висновків щодо порушення ТОВ "ФОРТУНА X" законодавства України;

скасувати податкові повідомлення-рішення №0001161501 від 30.03.2015, №0000522201 від 03.04.2015, №0000532201 від 03.04.2015, №0000542201 від 03.04.2015, №0000552201 від 03.04.2015, №0001722201 від 19.12.2014;

заборонити відповідачу використовувати як податкову інформацію, а також надсилати іншим податковим органам в якості податкової інформації для використання в роботі акти перевірок №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015, №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014, №1898/20-38-22-03-08/37365142 від 28.05.2014, №2034/20-38-22-03-08/37365142 від 15.06.2015, №2082/20-38-22-03-08/37365142 від 19.06.2015 про результати документальних позапланових перевірок ТОВ "ФОРТУНА X".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накази про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ "ФОРТУНА Х" винесені за відсутності підстав, передбачених Податковим кодексом України, отже є незаконними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню. За таких обставин вважає, що дії відповідача щодо проведення документальних позапланових перевірок ТОВ "ФОРТУНА Х" зі складанням актів проведення перевірок є незаконними. Також зазначив, що не згоден з висновками актів перевірок та вважає їх такими, що суперечать приписам Податкового кодексу України, оскільки в актах перевірки відображено необ`єктивні дані, які базуються на суб`єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтверджених доказів. За результатами проведення перевірок відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення, з якими позивач також не згоден, вважає їх такими, що прийняті з порушенням норм законодавства та підлягають скасуванню, оскільки висновки відповідача викладені в актах перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувані дії та рішення вчинені та прийняті всупереч вимог діючого законодавства України, що порушує його права та інтереси і потребує судового захисту.

Відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки податковим органом дотримано процедуру здійснення перевірок ТОВ "ФОРТУНА Х", а дії з їх проведення - відповідають вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на законних підставах. Відповідач наголошував, що контролюючий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 позов задоволено частково:

скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.03.2015 №0001161501, від 03.04.2015 №0000522201, від 03.04.2015 №0000532201, від 03.04.2015 №0000542201, від 03.04.2015 №0000552201, від 19.12.2014 №0001722201;

зобов`язано Основ`янську ОДПІ м.Харкова відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ "ФОРТУНА X" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", які були внесені на підставі відомостей, викладених в актах №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015, №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014;

в іншій частині позовних вимог у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог обґрунтовано висновком про те, що позивачем надано належним чином оформлені документи, які підтверджують факти реального виконання договорів позивача із його контрагентами, а отже позивачем правильно сформовано податковий кредит з ПДВ. Також суд, враховуючи, що податкові повідомлення - рішення скасовано, дійшов висновку і про необхідність відновити суми податкового кредиту та зобов`язань Товариства в інформаційних базах контролюючого органу.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано та в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, в іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.20.2015 по справі залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що надані позивачем первинні документи не підтверджують фактичного здійснення господарських операцій з придбання паливно-мастильних матеріалів у контрагентів. Також суд вказав, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.10.2017 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 30.03.2015 №0001161501, від 03.04.2015 №0000522201, від 03.04.2015 №0000532201, від 03.04.2015 №0000542201, від 03.04.2015 №0000552201, від 19.12.2014 №0001722201 та в частині зобов`язання Основ`янської ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ «ФОРТУНА X» в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», які були внесені на підставі відомостей, викладених в актах №706/20-38-22-01-04/37365142 від 25.02.2015, №723/20-38-22-01-04/37365142 від 26.02.2015, №882/20-38-15-01-09/37365142 від 10.03.2015, №5462/20-38-22-01-04/37365142 від 12.12.2014 та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 залишено без змін.

Касаційний суд вказав, що як вбачається з касаційної скарги позивач посилається на те, що приймаючи рішення, судом не було фактично враховано та досліджено всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема: не враховано того, що позивач не зобов`язаний вести журнали кількісного обліку нафти та нафтопродуктів за формою №31-НП, обліку надходження нафтопродуктів за формою №5-НП та реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів у резервуарах за формою № 7-НП, оскільки для АЗС передбачено інший спеціальний порядок обліку нафтопродуктів; судом питання щодо виконання відправником небезпечних вантажів обов`язків визначених  Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», а також наявності у такого перевізника відповідних свідоцтв та дозволів судом не досліджувалось, а тому будь - яких пояснень та документів з цього приводу позивачем не надавалось; у наданих товарно - транспортних накладних вказані всі обов`язкові реквізити, натомість печатки ПАТ «Дніпронафтопродукт» у таких товарно - транспортних накладних бути не повинно, оскільки ПММ транспортувались з баз ТОВ «Еквіта». Відповідно суд залишив поза увагою та не дослідив звідки та куди проводилось фактичне транспортування нафтопродуктів, які господарські правовідносини мав позивач з ТОВ «Еквіта» та реквізити якого господарюючого суб`єкту мають бути зазначені в ТТН; суд у своєму рішенні посилався на встановлене контролюючим органом порушення позивачем оприбуткування ПММ без урахування якості, виду та класу, тобто з порушенням  Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», проте не дав правової оцінки тому яким чином вказане порушення вплинуло на правомірність формування Товариством податкового кредиту з ПДВ.

Суд касаційної інстанції встановив, що обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду апеляційної інстанції необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Крім того, суд дійшов висновку про передчасність висновку суду апеляційної інстанції відносно відсутності підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині зобов`язання контролюючого органу відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ «ФОРТУНА X» в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», які були внесені на підставі відомостей, викладених в актах.

За результатами нового розгляду, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасував та ухвалив у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, у решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін, посилаючись на те, що надані позивачем первинні документи складені з порушенням порядку оформлення первинних документів щодо форми та змісту, що в силу вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняє втрату ними юридичного статусу первинних документів. За відсутності у позивача належним чином оформлених первинних документів не видається можливим встановити факт передачі таких товарів від контрагентів, що в свою чергу свідчить про безтоварний характер згаданих господарських операцій і мав місце простий документообіг. Колегія суддів погодилась з висновком податкового органу про укладання цивільно-правових договорів та проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту. Суд дійшов висновку, що ТОВ "Фортуна Х" та його контрагенти ставили за мету не виконання умов укладених договорів поставки, а складання документів, які б дали правові підстави отримати податкову вигоду шляхом зменшення податкових зобов`язань та штучного формування податкового кредиту. Враховуючи вищенаведене, суд також відмовив у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ "ФОРТУНА Х" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених у відповідних актах перевірки.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно вимог підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не враховуються при визначенні оподаткованого прибутку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. 

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 цієї статті ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Водночас, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

Подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов`язує право платника на податкову вигоду.

Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Як з`ясовано судами на підставі матеріалів справи, позивач у перевіряємий період мав господарські відносини із контрагентами ТОВ "Нафтова компанія Партнер", ТОВ "Азонтес", ТОВ  "Донмас", ТОВ "Тановер" та ТОВ "Антарес".

Висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства за результатами проведених перевірок вмотивовано тим, що перевіркою ТОВ "ФОРТУНА Х" не підтверджено реальності господарських відносин з придбання ПММ у контрагентів та подальшої реалізації вказаного товару. Відповідач вказував, що ТТН оформлені не належним чином, не надано документів (сертифікати відповідності, паспорта якості), що підтверджують відповідність придбаного товару вимогам державних стандартів, ПММ були оприбутковані позивачем з порушеннями, оскільки таке оприбуткування здійснено без урахування якості, виду та класу паливно-мастильних матеріалів.

Крім того, відповідач зазначив, що контрагенти позивача не звітують до контролюючого органу та не мають можливостей здійснювати фінансово-господарську діяльність; також, в єдиному реєстрі податкових накладних відсутня реєстрація податкових накладних, що були виписані на ім`я контрагентів, що виключає можливість встановити походження товару, який придбаний позивачем, а в подальшому реалізований.

Як вказав суд апеляційної інстанції, на підтвердження фактичного виконання вказаних договорів позивачем до суду надано: договори, додаткові угоди, акти приймання-передачі нафтопродуктів, податкові накладні, оборотно-сальдові відомості, платіжні доручення, ТТН, сертифікати якості, акти приймання-передачі виконаних робіт і послуг (перевезення) та реєстри до цих актів. Також позивачем надано листи вказаних контрагентів, в яких останні повідомляли Товариство про те, що нафтопродукти, придбані підприємством згідно вищевказаних договорів знаходяться на зберіганні ПАТ "Дніпронафтопродукт", та які можуть бути отримані в будь-який час протягом дії відповідних договорів.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій ТОВ "Фортуна Х", які мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, а тому посилання податкового органу, на те, що подані платником документи не дозволяють встановити реальність виконання розглядуваних операцій та факт їх використання у господарській діяльності товариства, є помилковими.

Однак, колегія суддів апеляційного суду за результатами розгляду справи констатувала, що суд першої інстанції дійшов такого висновку помилково, оскільки не врахував того, що надані позивачем первинні документи не підтверджують фактичного здійснення господарських операцій з придбання паливно-мастильних матеріалів, оскільки оформлені не належним чином, зокрема, ТТН містять лише інформацію про транспортування нафтопродуктів до відповідних АЗС, а не від контрагентів до позивача, також не містять печаток перевізника (автопідприємства) та вантажовідправника - ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач), відсутні відомості про дату і час виїзду з підприємства-вантажовідправника, відсутні прізвища та підписи водіїв, осіб, відповідальних за відпуск товарів, опломбування і перевірку пломб, уповноважених на виписування таких накладних, на відпуск та одержання товарів (а.с.24-26, 28-29, 33, 35, 38-39, 41-43, 45-48, 56-57, 62-63, 67-68, 72, 81, 83, 85 т.4, а.с.246, 247 т.6, а.с.4-5, 11, 20-41, 44, 143-144, 149, 153-176, 189-211, 227, 239 т.7, а.с.4, 7-34, 43-44, 64, 78, 90, 94, 110, 115, 124, 136-138 т.8).

Разом з тим, з актів виконаних робіт з перевезення товарів (паливно-мастильних матеріалів), в яких вантажовідправником значиться ПАТ "Дніпронафтопродукт", пункт навантаження ТОВ "Еквіта". При цьому, в реєстрах на а.с.235, 237 т.3 вантажовідправником значиться ПАТ "Дніпронафтопродукт", а пункт навантаження - ТОВ "ФОРТУНА Х" АЗС №№31, 32, 34, 42, 43.

Крім того, надані позивачем сертифікати якості, які є обов`язковими при реалізації нафтопродуктів (бензин, дизельне пальне), не є належними доказами, оскільки з їх змісту неможливо встановити, на виконання якої саме господарської операції та на підтвердження якості яких саме паливно-мастильних матеріалів вони були видані.

Жодних доказів, що підтверджують виконання відправником небезпечних вантажів обов`язків визначених Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів", також не було надано як і не надано інформації про погодження маршрутів руху перевезення небезпечних вантажів, наявності відповідних свідоцтв та дозволів.

Також позивачем під час проведення перевірок не було надано документів, передбачених Інструкцією "Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України", зокрема, журнали кількісного облік нафти та нафтопродуктів за формою №31-НП, у якому зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня, окремого-обліку нафтопродуктів, завірених копії журналів вимірювань густини та температури, журналів обліку надходження нафтопродуктів за формою №5-НП, актів приймання нафтопродуктів за кількістю за формою №5-НП, журналів реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів у резервуарах за формою №7-НП;

Апеляційний суд зауважив, що з урахуванням висновків, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.10.2017, якою справу направлено на новий розгляд, судом апеляційної інстанції для повноти та об`єктивності розгляду справи витребовувались письмові пояснення та завірені належним чином копії відповідних документів щодо підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з придбання ПММ, відомості про відповідальних за відпуск товарів, опломбування і перевірку пломб, уповноважених на виписування ТТН, на відпуск та одержання товарів; докази на підтвердження якості яких саме паливно-мастильних матеріалів було надано перевіряючим сертифікати якості; пояснення про відсутність у підприємства позивача під час перевірки журналів за формою №31-НП; інформацію щодо наявності у позивача під час проведення перевірки відповідних свідоцтв та дозволів для перевезення небезпечних вантажів.

У судовому рішенні, що оскаржується, апеляційним судом відзначено, що підприємством позивача проігноровано вимогу суду та жодної інформації, доказів та будь-яких пояснень, що витребовувались судом, надано не було.

Судом апеляційної інстанції встановлено в ході розгляду справи, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження вказаних обставин щодо отримання та використання в господарській діяльності товару, в тому числі передбачених договором поставки заявок на поставку ПММ, документів щодо отримання, перевезення, зберігання, відпуску палива, його якості, встановлених Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, при цьому, що  її положення обов`язковими для виконання всіма суб`єктами господарювання, а також доказів на підтвердження обліку відпуску палива та використання його в конкретних господарських операціях.

Враховуючи встановлене, судова колегія апеляційного суду вважала, що надані позивачем первинні документи складені з порушенням порядку оформлення первинних документів щодо форми та змісту, що в силу вимог частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано наказом Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704), спричиняє втрату ними юридичного статусу первинних документів.

За відсутності у позивача належним чином оформлених первинних документів не видається можливим встановити факт передачі таких товарів від ТОВ "Нафтова компанія Партнер", ТОВ "Азонтес", ТОВ "Донмас", ТОВ "Тановер" та ТОВ "Антарес", що в свою чергу свідчить про безтоварний характер згаданих господарських операцій і мав місце простий документообіг.

Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємства і організаціях України (надалі Інструкція) затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496.

Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Статтею 1 визначено, що ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів, вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до 5.2.6 вказаної інструкції результати комісійного приймання нафти або нафтопродуктів оформляються актом приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою № 5-НП, який складається одразу після приймання вантажу та затверджується керівництвом підприємства не пізніше наступного дня після його складання.

Акт приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою №5-НП є підставою для оприбутковування нафти і нафтопродуктів у складському обліку та відображення на відповідних рахунках бухгалтерського обліку в підзвіт матеріально відповідальних осіб.

Крім того, згідно з пунктом 5.2.12 Інструкції представнику, уповноваженому взяти участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за кількістю, видається довіреність за підписом уповноваженої особи підприємства, скріплену гербовою печаткою підприємства. У довіреності обов`язково зазначається найменування, марка та кількість нафти або нафтопродуктів, які прийматиме вповноважений представник. Результати комісійного приймання нафти або нафтопродуктів оформлюються актом приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою N5-НП, який складається одразу після приймання вантажу та затверджується керівництвом підприємства не пізніше наступного дня після його складання.

Пунктом 5.4.1 Інструкції встановлено, що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими  наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 N363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N128/2568, та ГОСТ 27352-87.

У свою чергу, пунктом 7.5.6 Інструкції зазначено, що відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких:

перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи.

Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Відповідно до пункту 10.3.2 Інструкції відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою N 16-НП (додаток 16).

Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія.

Підприємства, АЗС на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов`язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок  на додану вартість.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що положення вищезазначеної Інструкції є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами господарювання, отже позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження обставин щодо отримання та використання в господарській діяльності ПММ.

Слід відзначити, що до документального забезпечення господарських операцій з нафтопродуктами існують додаткові вимоги. Проте, позивачем не надано документи, які б свідчили про отримання нафтопродуктів у контрагентів відповідно до вимог вищезазначеної інструкції.

Таким чином, з урахуванням викладеного, наявні підстави погодитись з висновком суду апеляційної інстанції, що оформлення поданих позивачем документів не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки у них не розкрито змісту господарської операції та фактичного їх виконання.

За таких обставин, у зв`язку з відсутністю у позивача документів, які б могли достовірно свідчити про фактичне отримання позивачем нафтопродуктів в межах виконання укладених договорів, а саме, належним чином оформлених документів щодо приймання та транспортування нафтопродуктів, з яких би можливо було встановити місця відвантаження товару, осіб, які здійснювали приймання та його зберігання, подальший рух придбаного товару, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень є законними та обґрунтованими.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У взаємозв`язку з викладеним, колегія суддів апеляційного суду дійшла правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ "ФОРТУНА Х" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит".

У касаційній скарзі висновки суду апеляційної інстанції позивачем не спростовані, доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін,

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА Х» залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 у справі №820/4149/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І.Бившева 
Т.М. Шипуліна
Судді Верховного Суду