Справа № 299/3175/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30.06.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/176/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17. 10. 2019.
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн..
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384грн. 20 коп..
Згідно постанови судді від 17. 10. 2019, ОСОБА_1 17. 09. 2019 о 21 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_2 , розбив скло на вікні будинку ОСОБА_3 ..
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді від 17. 10. 2019 та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з огляду на те, що вчинювані ним 17. 09. 2019 дії не підпадають під дрібне хуліганство, оскільки він пошкодив лише вікно потерпілого ОСОБА_3 , при цьому громадський порядок і спокій громадян, зокрема сторонніх осіб, він не порушував і про вчинення ним таких дій у постанові судді не зазначено. Винним у вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться йому за провину, не визнає, оскільки об`єктивна сторона вказаного правопорушення відсутня, оскільки об`єктом його протиправного посягання було майно потерпілого, а не громадський порядок, що виключає настання адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Окрім того, зазначені вище дії мали місце до 22 год., що не суперечить Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Також ОСОБА_1 вказує на те, що судом було грубо порушено його право на захист, яке полягало у залишенні без розгляду його клопотання про необхідність залучення захисника та відкладення з цього приводу розгляду справи. 
Будучи належним  чином повідомлений про день, час та місце  розгляду апеляційної скарги, потерпілий ОСОБА_3   на розгляд справи  щодо  ОСОБА_1  не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в 

-2-

розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення його права, передбаченого ст. 269 КУпАП. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу,  допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, вчинила дрібне хуліганство, яке за диспозицією цієї статті трактується як: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

-3-

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 173 КУпАП, місцевий суд виходив з того, що досліджені судом докази, зокрема і протокол про адміністративне правопорушення, підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Однак, на думку апеляційного суду, висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є необґрунтованим.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №052483 від 24. 09. 2019, підставою для його складання стало те, що ОСОБА_1 17. 09. 2019 о 21 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_2 , пошкодив вікно на будинку ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян. 
Натомість суд першої інстанції, визнав доведеним, що ОСОБА_1 17. 09. 2019 о 21 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_2 , розбив скло на вікні будинку ОСОБА_3 , взагалі не вказуючи, що дії ОСОБА_1 щодо пошкодження вікна у будинку потерпілого були вчинені з хуліганських мотивів. 
Диспозицією ст. 173 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.
Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.
Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.
Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що зазначене в ньому звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не можна визнати конкретним, оскільки воно не містить обов`язкових для даного правопорушення кваліфікуючих ознак та обставин, які мають істотне значення для розгляду справи.
Більш того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили що ОСОБА_1 порушував громадський порядок та спокій громадян у розумінні ст. 173 КУпАП.

-4-

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що  ОСОБА_1  у зазначені в протоколі час та місці, дійсно своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості  ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, оскільки між сусідами був конфлікт стосовно будівництва ОСОБА_1 поблизу будинку потерпілого огорожі, який триває на протязі десяти років, про що вказано у письмових поясненнях як ОСОБА_1 , так і потерпілого ОСОБА_3 .. Також з рапорту інспектора Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Ковача В.В. вбачається, що до відділення поліції із заявою про пошкодження сусідом огорожі звертався ОСОБА_1 .. Вказані обставини підтвердила в апеляційному суді і свідок ОСОБА_4 .. 
На вказані обставини суд першої інстанції увагу не звернув, та прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Відповідно до вимог статті 283 КПК України  « Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення» вимагає щоб в постанові, крім інших даних, був викладений опис обставин, установлених при розгляді справи, в данному випадку встановлених судом.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суддя дав невірну оцінку обставинам адміністративного правопорушення, які не вбачаються із наявних доказів та не відповідають змісту ст. 173КУпАП. 
Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. ст. 8, 245, 251, 252, 280, КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, не врахував положень закону про те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, а тому дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. 
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні  Європейського суду з прав людини  від 20. 09. 2016 у справі «Карелін протии Росії», відповідно до якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист і свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.
Таким чином, висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173КУпАП, є невмотивованою.

-5-

Апеляційний суд приходить до висновку, що наведені обставини події, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, дають підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження вказаними доказами у справі.
Таким чином постанова судді підлягає до скасування, а провадження по справі – закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню. 
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17. 10. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
       Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: