ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року                                                                 Справа № 924/29/17 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Коломис В.В. 

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2020р. у справі №924/29/17 (гол.суддя - Субботіна Л.О., суддя Гладій С.В., суддя Музика М.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ
до Сокільської сільської ради с.Сокіл Кам`янець-Подільського району Хмельницької області
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Кабінету Міністрів України  м.Київ,  2. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України м.Київ, 3. Хмельницької обласної державної адміністрації м.Хмельницький, 4. Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області м.Хмельницький
про стягнення 11 015 901,14грн., з яких 5 305 328,00 грн. сума основного боргу, 464 433,63 грн. 3% річних, 5 246 139,51грн. інфляційних втрат

за участі представників:
позивача - не з`явився; 
представник Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області - Місяць А.П., довіреність №б/н від 23.06.20р., 
третіх осіб - не з`явились;
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Хмельницької області (головуючий суддя Субботіна Л.О., судді Гладій С.В. та Магера В.В.) від 28.03.2017р. у справі №924/29/17, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2018р., задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Сокільської сільської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Кабінету Міністрів України, 2.Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, 3. Хмельницької обласної державної адміністрації, 4. Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про стягнення 11015901,14грн. Стягнуто з Сокільської сільської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 5 305 328,00 грн. основного боргу, 464 433,63грн. 3 % річних, 5 246 139,51 грн. інфляційних витрат, 165 238,52 грн. витрат по оплаті судового збору.
На виконання вищевказаного рішення 01.06.2018р. видано відповідний наказ.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №924/29/17 від 25.09.2019р. задоволено заяву ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про заміну боржника у виконавчому документі, замінено у наказі господарського суду Хмельницької області від 01.06.2018р. №924/29/17 первісного боржника Сокільську сільську раду на його правонаступника Жванецьку сільську раду.
18.03.2020р. на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив скасувати вказане рішення та відмовити у задоволенні позову. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.04.20р. у справі №924/29/17 задоволено заяву Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами.
Скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Кабінету Міністрів України, 2. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, 3. Хмельницької обласної державної адміністрації м.Хмельницький, 4. Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, про стягнення 11015901,14грн., з яких 5305328,00 грн. сума основного боргу, 464433,63 грн. 3% річних, 5246139,51грн. інфляційних втрат. 
Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в дохід Державного бюджету України судовий збір за заявою про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. по справі 924/29/17 за нововиявленими обставинами у розмірі 247857,78грн. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (т.5, арк.справи 167-179).
Апелянт в скарзі зокрема зазначає, що суд першої інстанції не мав розглядати заяву Жванецької сільської ради, оскільки вона не була учасником судового розгляду у позовному провадженні №924/29/17, не мала належної процесуальної дієздатності для подання заяви про перегляд остаточного рішення у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами. Суд мав, враховуючи ч.ч.1,2 ст.41 ГПК України, застосувати п.1.ч.1 ст.321, ч.1 ст.322, ч.5 ст.174 ГПК України, та повернути заяву Жванецької сільської ради про перегляд рішення від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами, залишивши її без розгляду.
Вважає, що подання заяви про перегляд судового рішення від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами заявником відбулося поза межами строку для подання такої заяви, що є порушенням п.іч.1 ст.321 ГПК України.
Скаржник також стверджує, що Господарський суд Хмельницької області під час розгляду заяви про перегляд рішення від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами та ухвалення рішення від 22.04.2020р. зробив висновки, які не відповідають дійсним обставини справи, не відповідають вимогам ч.2 ст.320 ГПК України, судовій практиці національних судів: постанові Верховного Суду у справі №924/29/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018р. у справі №147/325/13-ц, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2018р. у справі №906/81/16.
Також зазначає, що Господарським судом Хмельницької області під час ухвалення рішення від 22.04.2020р. у справі №924/29/17 не були враховані норми ст.ст.525, 526, 530, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, факт порушення права власності НАК «Нафтогаз України» на власні кошти та необхідність поновлення порушеного права. Отже, суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.
На підставі викладеного скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2020р. у справі №924/29/17, залишити рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 без змін, а судові витрати у справі покласти на Жванецьку сільську раду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.20р. у справі №924/29/17. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.06.2020 р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Роз`яснено відповідачу про його право у строк до 19.06.2020р. подати до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання позивачу копії відзивів та доданих до нього документів.
15.06.2020р. (вх.№3920/20) від представника Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на адресу суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу (т.5, арк.справи 206-214).
У відзиві представник зазначає, що подана НАК «Нафтогаз Україна» апеляційна скарга, не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави зазначені в даній скарзі щодо скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2020р. у справі №924/29/17 є безпідставними та необґрунтованими, а натомість рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні та вірно застосовано як норми процесуального, так і матеріального права.
Встановлення в іншій справі №924/29/17 обставин стосовно того, що відсутність субвенцій з Державного бюджету України, призначених для відшкодування витрат на будівництво газопроводу, не є підставою для звільнення Сокільської сільської ради від виконання зобов`язання за Договором, жодним чином не може вплинути на правомірно встановлені судами у справі №910/9219/19 обставин про те, що фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів є обов`язком держави, а тому зміна нормативних умов у процесі реалізації проекту, що стало наслідком покладення на Сокільську сільську раду обов`язку з відшкодування грошових коштів, витрачених на будівництво газопроводу, є порушенням принципу належного урядування.
Також наголошує, що у справі №924/29/17 оцінка договору від 11.03.2011р. №14/544/11 на предмет законності та відповідності положень підпункту 2.3.15 пункту 2.3 та пунктів 4.6, 4.7 його додаткової угоди вимогам законодавства України, судами не надавалася. Наявність рішення у справі №924/29/17 не може бути перешкодою у захисті порушених прав заявника.
Вказана правова позиція підтримана та викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020р. у справі №910/9219/19.
Зазначає, що судова практика суду касаційної інстанції після 03.04.2018 р. зводиться саме до того, що фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів є обов`язком держави, а зміна нормативних умов у процесі реалізації проекту, що стало наслідком покладення на учасника договору обов`язку з відшкодування грошових коштів, витрачених на будівництво газопроводу, є порушенням принципу належного урядування. Постанова Об`єднаної палати Верховного Суду від 12.10.2018р. у справі №918/33/17, постанови Верховного Суду від 04.12.2018р. у справі №918/35/17, від 05.12.2018р. у справі №918/34/17, від 22.01.2019р. у справі №902/559/17.
Зазначає, що Жванецька сільська рада як правонаступник Сокільської сільської ради має право на звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17.
Оскільки постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/9219/19, яким залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р., датована 24.02.2020р., строк на подання заяви про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області відповідно до п.1 ч.1 ст.321 ГПК України спливає 24.03.2020р. Так як Жванецька сільська рад звернулась із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами - 18.03.2020р., встановлений п.1 ч.1 ст.321 ГПК строк є дотриманим.
На підставі викладеного представник просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» та залишити рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2020р. у справі №924/29/17 без змін.
19.06.2020р. на електронну адресу суду надійшло клопотання від ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні одного з наступних судів:  Північному апеляційному господарському суду, або Господарському суду міста Києва, або Господарському суду Київської області, або Київському апеляційному суду, або Солом`янському районному суду міста Києва, або Шевченківському районному суду міста Києва, або Окружному адміністративному суду м.Києва, або Київському окружному адміністративному суду, або Святошинському районному суду м. Києва або будь-якому іншому суду, який знаходиться в м.Києві.
Ухвалою суду від 22.06.2020р., через відсутність вільних залів обладнаних для проведення відеоконференцій, відмовлено ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" у задоволенні заяви про участь в судовому засіданні 25.06.2020р. о 11:00 год. в режимі відеоконференції.
Представники позивача та третіх осіб у судове засідання не з`явилися. При цьому, 23.06.2020р. (вх.№4094/20) на адресу суду від представника Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у одному із судів м.Києва, а також з введенням карантину та обмеженням пересування. Просить не розглядати справу за відсутності представника позивача в судовому засіданні та визнати поважною причину неявки у судове засідання.
Частинами 11, 12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вищевказаних клопотань про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.
Також, представник не скористався правом, передбаченим ч.4 ст.197 ГПК України взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що на своєму засіданні 17 березня 2020 року Рада суддів України рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу й карантин, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін. Згідно Звернення Комітету з питань правової політики до громадян України щодо функціонування органів правосуддя на період карантину від 20.03.2020р. Комітет Верховної Ради України з питань правової політики звернув увагу, що запропоновані Радою суддів України рекомендації не мають на меті обмеження громадян доступу до правосуддя, а покликані забезпечити епідеміологічну безпеку в судах.
Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.
Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просить суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.20р. у справі №924/29/17 - залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне: 
Як встановлено ч.1 ст.320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно ч.2 ст.320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Як встановлено п.1 ч.1 ст.321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Згідно ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Частинами 1-4 статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" унормовано, що об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.
Повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.
Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.
З дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.
Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.
Як вбачається з наявного у матеріалах справи рішення №1 від 08.09.2017р. "Про добровільне об`єднання територіальних громад" Сокільська сільська рада вирішила об`єднатися з територіальними громадами сіл Сокіл, Каветчина, Межигір, Слобідка-Малиновецька - Сокільської сільської ради; Руда, Гаврилівці, Цвіклівці перші - Рудської сільської ради; Гринчук, Малинівці, Бабшин - Гринчуцької сільської ради; Жванець, Брага - Жванецької сільської ради; Ластівці, Ісаківці, Збруч - Ластовецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в Жванецьку об`єднану територіальну громаду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (пункт 1 рішення). Правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, відповідно до пункту 1 даного рішення, визнано Жванецьку сільську раду утворену внаслідок добровільного об`єднання.
Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сокільська сільська рада (код 04404088) як юридична особа припинила діяльність 17.01.2018р.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Жванецька сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Сокільської сільської ради, в тому числі і тих, які випливають із рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/29/17 від 28.03.2017р.
Вказані обставини встановлені також постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/9219/19 від 24.02.2020р. та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №924/29/17 від 25.09.2019р., згідно якої замінено у наказі Господарського суд Хмельницької області від 01.06.2018р. №924/29/17 первісного боржника Сокільську сільську раду на його правонаступника Жванецьку сільську раду, що відповідно до приписів ч.4 ст.75 ГПК України не потребує повторного доказування.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Жванецька сільська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області є повноважним суб`єктом звернення до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/29/17 від 28.03.2017р. за нововиявленими обставинами відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.321 ГПК України.
Згідно заяви Жванецької сільської ради підставою для перегляду рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами є визнання згідно рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р. у справі №910/9219/19 недійсними підпункту 2.3.15 пункту 2.3 та пунктів 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/544/111 від 11.03.2011р., який укладений між АТ "НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою. Вказані обставини, на думку заявника, спростовують факт наявності обов`язку Сокільської сільської ради повернути кошти АТ "НАК "Нафтогаз України", який покладено в основу судового рішення по справі №924/29/17.
Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р. у справі №910/9219/19, було залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 у справі №910/9219/19.
Тому, з огляду на положення ч.2 ст.241 ГПК України, вказане рішення набрало законної сили 24.02.2020р.
Заява Жванецької сільської ради про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами надійшла на адресу Господарського суду Хмельницької області 18.03.2020р., тобто в межах строку, визначеного п.1 ч.1 ст.321 ГПК України.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, доводи відповідача з приводу того, що визначені у заяві обставини вже існували і були відомі заявнику на момент підготовки до подання позову у справі №910/9219/19 (можливо і раніше) не приймаються до уваги, оскільки останні спростовуються приписами ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину, та змістом рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р. у справі №910/9219/19.
Згідно позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2019р. у справі №910/887/17, від 20.05.2019р. у справі №925/792/17 до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання (п.п.27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999р.). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п.51-52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003р.; ухвала Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви N62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п.42-44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011р.).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п.п.27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004р.).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р. у справі №910/9219/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020р., визнано недійсними підпункт 2.3.15 пункту 2.3 та пункти 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/544/111 від 11.03.2011р., який укладений між АТ "НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою.
При прийнятті рішення у справі №924/29/17 Господарський суд Хмельницької області виходив із того, що положення договору №14/544/111 від 11.03.2011р., укладеного між НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою, та додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. є чинними. Тому суд зробив висновки, що відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 629, 625 ЦК України, ст.193 ГК України, положень п.п.2.3.15 п.2.3 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/544/111 від 11.03.2011р. Сокільська сільська рада зобов`язана повернути НАК "Нафтогаз України" кошти, отримані на добудову об`єкту, в сумі 5326633,00грн. та сплатити 3% річних та інфляційні втрати, в зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на вказані обставини суд задовольнив позов в повному обсязі.
Як вірно зазначено судом першої інстанції у рішенні від 22.04.2020р., невідповідність підпункту 2.3.15 пункту 2.3 та пунктів 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/544/111 від 11.03.2011р. вимогам законодавства, існувала на час розгляду справи (згідно ч.1 ст.236 ЦК України вказані пункти є недійсними з моменту укладення), однак в силу приписів ст.204 ЦК України не була предметом дослідження, не могла бути відомі заявникові на час розгляду справи (пункти додаткової угоди визнані недійсними рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р. у справі №910/9219/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020р.), є істотними для розгляду справи (з врахуванням чинності положень додаткової угоди суд при розгляді справи №924/29/17 зробив висновки щодо його правомірності та створених ним наслідків, що не узгоджується з приписами ст.ст.204, 216 ЦК України).
З огляду на викладене, Господарський суд Хмельницької області дійшов вірного висновку, що вказані в заяві Жванецької сільської ради обставини є нововиявленими в розумінні вимог ст. 320 ГПК України, і є підставою для перегляду рішення господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 за нововиявленими обставинами.
Предметом спору у справі №924/29/17 є стягнення 5305328,00 грн. суми основного боргу, 464433,63 грн. 3% річних та 5246139,51 грн. інфляційних втрат, в зв`язку з невиконанням Сокільською сільською радою п.2.3.15 договору №14/544/111 від 11.03.2011р. в редакції додаткової угоди №1 від 05.06.2012р., укладених між НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою.
Згідно умов договору №14/544/11 від 11.03.2011р., укладеного між НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, НАК "Нафтогаз України" зобов`язався здійснити фінансування добудови (будівництва) об`єкта газопостачання: "Підвідний газопровід високого тиску до сіл Острівчани, Руда, Цвіклівці, Сокіл, Слобідка Малиновецька, Малинівці, Бобшин, Гринчук, Ходорівці, Княгинин, Гаврилівці, Жванець, Брага, Ісаківці, Ластівці, Збруч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області", а Сокільська сільська рада зобов`язувалася, зокрема повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову (будівництво) об`єкта.
Позивач на виконання умов вищевказаного договору перерахував на фінансування будівництва об`єкта газопостачання 5326633,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №2389 від 27.04.2011р., №3935 від 22.06.2011р., №5566 від 27.06.2012р., №5767 від 31.08.2011р. та банківськими виписками по рахунку.
Відповідно до підпункту 2.3.15 пункту 2.3 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. Сокільська сільська рада зобов`язувалася протягом року, наступного за роком введення об`єкта в експлуатацію, повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів отриманих від Нафтогазу на добудову об`єкта.
Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області 03.10.2012р. за №ХМ14312180465 будівництво об`єкта - підвідного газопроводу високого тиску до сіл Острівчани, Руда, Цвіклівці, Сокіл, Слобідка Малиновецька, Малинівці, Бобшин, Гринчук, Ходорівці, Княгинин, Гаврилівці, Жванець, Брага, Ісаківці, Ластівці, Збруч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області - закінчено та об`єкт готовий для експлуатації з 03.10.2012р.
Зважаючи на вказані положення додаткової угоди та наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що відповідач був зобов`язаний повернути позивачу кошти, отримані на добудову об`єкту, в сумі 5326633,00грн. до 31.12.2013р. В зв`язку із чим суд стягнув з відповідача на користь позивача суму основного боргу, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.
Однак, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р. у справі №910/9219/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020р., визнано недійсними підпункт 2.3.15 пункту 2.3 та пункти 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/544/111 від 11.03.2011р., який укладений між АТ "НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою.
Як встановлено ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
На момент розгляду Господарським судом Хмельницької області справи №924/29/17 підпункт 2.3.15 пункту 2.3 та пункти 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/544/111 від 11.03.2011р. уже були недійсними та не могли бути підставою для покладення на Сокільську сільську раду, правонаступником якої є Жванецька сільська рада, обов`язку щодо повернення АТ "НАК "Нафтогаз України" грошових коштів, отриманих на добудову об`єкта (підвідного газопроводу високого тиску). Також в зв`язку з відсутністю грошових зобов`язань відсутні правові підстави для стягнення на підставі ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 13.11.2019р. у справі №910/9219/19, впливають на юридичну оцінку обставин, що була здійснена судом при вирішенні справи №924/29/17, тому рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.03.2017р. у справі №924/29/17 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.03.2019р. у справі №908/55/17, у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12.10.2018р. у справі №918/33/17.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).
Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі. 
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії»).
Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.
У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2020р. у справі №924/29/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" - без задоволення.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2020р. у справі №924/29/17 - залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 30.06.2020р.

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.