ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року	Львів	Справа № 346/924/20 пров. № А/857/8722/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Большакової О.О., Шинкар Т.І., 
за участю секретаря судового засідання                    Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області  від 23 червня 2020 року (головуючий суддя Махно Н.В., м. Коломия) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коломийської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Коломийської міської ради в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №2/02.6-08/20 по справі про адміністративне правопорушення винесену 20 лютого 2020 року начальником відділу з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради Перлюком Віталієм Миколайовичем про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП та закрити провадження у справі.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2020 року, постанову №2/02.6-08/20 по справі про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП залишено без змін, а позовну заяву залишено без задоволення.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає його незаконним та просить таке скасувати і винести нове, яким позовну заяву задовольнити. 
В апеляційній скарзі зазначає, що він вчиняв, в наданий йому період, та продовжував вчиняти дії з метою оформлення необхідних дозвільних документів на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 у відповідності до норм чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
За таких обставин, невиконання ним вимог органу архітектурно-будівельного контролю, зазначених у приписі мало місце з незалежних від нього причин, а встановлений строк для усунення виявлених порушень законодавства не був достатнім, що в своїй сукупності виключає наявність в його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1882-42 КУпАП.
Також апелянт зазначає, що відповідач не підтвердив наявності, зокрема такої обставини, як те, що проведена ним в 2017 році реконструкція та добудова призвели до порушення прав інших - співвласників та/або проведені з порушенням будь-яких будівельних норм та правил, що б стверджувало суспільну небезпечність адміністративного правопорушення за невиконання.
В поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що в ході позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення: будівельні роботи по реконструкції квартири по АДРЕСА_1 , проводяться без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, чим порушено п.2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та видано ОСОБА_1 припис, яким зобов`язано усунути виявлені порушення шляхом отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт у 180 денний термін. Проведенням позапланової перевірки встановлено, що забудовник ОСОБА_1 не виконав вимогу раніше виданого припису від 01.06.2017 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. 20 лютого 2020 року начальником відділу з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради Перлюком Віталієм Миколайовичем щодо позивача було складено постанову № 2/02.6-08/20, та позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги раніше виданого припису від 01.06.2017, внаслідок чого його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень.
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до ч. 4 ст.26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Згідно до ст.244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. У відповідності до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що начальником відділу з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міської ради Перлюк Віталієм Миколайовичем при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2020 року № 2/02.6-08/20 позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП, а тому підставно вважав, що позовну заяву ОСОБА_1 - слід залишити без задоволення, а постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2020 року за ч.1 ст. 188-42 КУпАП щодо ОСОБА_1 - слід залишити без змін.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2020 року по справі № 346/924/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	Т. І. Шинкар