Справа № 943/280/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.  
Провадження № 33/811/827/20                 Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Скоробогатого Миколи Вікторовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Скоробогатого Миколи Вікторовича на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 28 травня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

постановою судді Буського районного суду Львівської області від 28 травня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави 420 гривень 40 копійок судового збору.
Згідно з постановою судді, 6 квітня 2020 року о 13 год. 20 хв. на автодорозі М06 - с. Боложинів Буського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21083», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком №91 від 6 квітня 2020 року, виданим Буською ЦРЛ, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді Буського районного суду Львівської області від 28 травня 2020 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Скоробогатий М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Скоробогатий М.В. зазначає, що постанова судді місцевого суду є неправомірною, оскільки приймаючи рішення у справі суддя послався виключно на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125591 від 6 квітня 2020 року, висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №91 від 6 квітня 2020 року, виданий лікарем Буської ЦРЛ; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №734613 від 6 квітня 2020 року: показання працівників поліції Новосад В. І. та ОСОБА_3 , які є зацікавленими в результатах розгляду справи. При цьому суддею проігноровано протиправність дій працівників поліції, порушення ними відомчих інструкцій, що, на думку адвоката, підтверджує недопустимість отриманих доказів та неможливість їх врахування під час прийняття рішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Скоробогатий М.В. зазначає, що в судовому засіданні 28 травня 2020 року було оголошено лише вступу та резолютивну частину постанови, а складення повного тексту постанови відкладено на три дні. Третій день припав на вихідний день, що позбавило ОСОБА_1 можливість отримати зазначену постанову та, відповідно, унеможливило своєчасну підготовку апеляційної скарги його адвокатом. Відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень повний текст постанови було складено 2 червня 2020 року та внесено в систему документообігу після чого це рішення було оприлюднено 4 червня 2020 року, про що стало відомо ОСОБА_1 та його адвокату. Оскаржувана постанова ОСОБА_1 не вручалася.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Скоробогатого М.В., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що у таких відсутні дані про вручення та надсилання постанови Буського районного суду Львівської області від 28 травня 2020 року ОСОБА_1 . З Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що дана постанова була оприлюднена 4 червня 2020 року, адвокат Скоробогатий М.В. звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду 13 червня 2020 року.
З урахуванням наведеного, з метою забезпечення реалізації права особи на оскарження даної постанови відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, приходжу до висновку, що доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали, допитав свідків та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції станом на 6 квітня 2020 року) передбачала відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З наявного у матеріалах справи відеозапису з камер спостереження патрульних вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи у службовому автомобілі поліції дорогою до лікарні розповів, що їхав до баби із с. Вербляни до с. Боложинів. Також останній вказав, що у переддень поїздки вживав спиртні напої, а 6 квітня 2020 року випив 0,65 літри пива.
Крім того, судом першої інстанції було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Скоробогатого М.В. та допитано у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що попросила свого швагра ОСОБА_1 відвезти її до бабусі із с. Вербляни до с. Боложинів Буського району, поблизу якого їх зупинили працівники поліції, котрі відвезли ОСОБА_1 на освідування в Буську ЦРЛ. При цьому свідок зауважила, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, але п`яним не виглядав.
Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №734613 від 6 квітня 2020 року, відповідно до якої 6 квітня 2020 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом поза населеним пунктом, не увімкнув світло ближніх фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
З огляду на наведене, а також з урахуванням того, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 21083», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та підставність зупинки його автомобіля працівниками поліції ніким з учасників процесу не оспорюються, суд апеляційної інстанції вважає такі доведеними та такими, що не потребують додаткової оцінки.
Порядок проходження водіями огляду на виявлення стану сп`яніння встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). Відповідно до ч. 1, 6, 7 розділу І зазначеної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доводи адвоката Скоробогатого М.В. про те, що працівники не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки автомобіля спростовуються показаннями свідків Новосада В.І. та ОСОБА_3 , які під час допиту в суді першої інстанції пояснили, що ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що водій не погодився та виявив бажання пройти відповідний огляд в лікаря, після чого вони на службовому автомобілі відвезли ОСОБА_1 на освідування в Буську ЦРЛ.
Такі пояснення інспекторів поліції повністю узгоджуються з наявним у матеріалах справи відеозаписом.
Частиною 6 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та висловив бажання пройти такий огляд у медичному закладі, а тому доводи адвоката Скоробогатого М.В. про допущення працівниками поліції порушень Інструкції №1452/735 в частині незалучення свідків для проведення огляду не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Посилання адвоката Скоробогатого М.В. на те, що поліцейські не склали акту огляду та не надали другий примірник такого ОСОБА_1 , що свідчить про порушення працівниками поліції вимог Інструкції №1452/735, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Як вже зазначалося вище, чинним законодавством України, зокрема Інструкцією №1452/735 визначено два можливі варіанти проведення огляду на стан сп`яніння: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2)  лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу та лікарем закладу охорони здоров`я відбувається за різною процедурою. Зокрема, у випадку проведення такого огляду на стан сп`яніння поліцейськими результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.  Такий акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння (п. 10 розділу ІІ Інструкції №1452/735).
У випадку проведення огляду на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».  Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (п. 15, 18, 19 розділу ІІ Інструкції №1452/735).
Таким чином, оскільки у даному випадку огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився лікарем Буської ЦРЛ, поліцейські не були уповноважені складати будь-які акти огляду, а тому дії останніх повністю відповідають їхнім повноваженням та вимогам Інструкції №1452/735. 
У суді апеляційної інстанції адвокат Скоробогатий М.В. надав медичні документи, надані йому Буською ЦРЛ на адвокатський запит. Зазначені документи не були досліджені судом першої інстанції, однак з врахуванням вимог ст. 294 КУпАП та того, що такі документи були отримані адвокатом Скоробогатим М.В. після винесення постанови, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе дослідити їх під час розгляду апеляційної скарги. 
Серед зазначених документів наявні, зокрема: направлення ОСОБА_1 в Буську ЦРЛ для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, складеного поліцейськими СРПП №2 Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області; копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №91 від 6 квітня 2020 року, виданим Буською ЦРЛ, відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №91 від 6 квітня 2020 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також в даному акті вказано, що огляд на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора «Алкофор 307», результат обстеження - 2,23 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 .
Так, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінивши представлені адвокатом Скоробогатим М.В. докази, приходжу до висновку, що такі узгоджуються з іншими доказами у справі та в своєму сукупному взаємозв`язку доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на наведене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення достатньо і повно стверджується матеріалам справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125591 від 6 квітня 2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №91 від 6 квітня 2020 року, виданий лікарем Буської ЦРЛ; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №734613 від 6 квітня 2020 року; показаннями працівників поліції Новосад В.І. та Маєвського В.В . , свідка ОСОБА_4 . При цьому суд звертає увагу, що допит свідків Новосада В.І. та ОСОБА_4 проводився за клопотанням адвоката Скоробогатого М.В., а тому доводи в частині упередженості суду щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Стосовно непроведення допиту ОСОБА_7 судом першої інстанції, слід зазначити, що вона неодноразово викликалася у судове засідання в Буський районний суд Львівської області, однак до суду так і не з`являлась. Відтак наведені доводи апеляційної скарги не доводять формального підходу суду першої інстанції до вирішення справи.
Посилання адвоката Скоробогатого М.В. на часові неузгодженості у долученому відеозаписі та направленні ОСОБА_1 на медичний огляд, внесення виправлення до протоколу про адміністративне правопорушення (в частині точного часу вчинення правопорушення) не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та носять формальний характер.
З огляду на наведене, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі через порушення процедури проведення освідування  ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння та обґрунтовано визнав винним останнього у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення. З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату Скоробогатому Миколі Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Буського районного суду Львівської області від 28 травня 2020 року.
Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 28 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його представника адвоката Скоробогатого Миколи Вікторовича - без задоволення.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                     Гуцал І.П.