ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/10058/19	

головуючий суддя І інстанції – Олійник В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача):          Іванова С.М. 
                                          суддів:            Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю " АМТ ТРЕЙД" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року в адміністративній справі                                 № 160/10058/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" до  Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-  

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД"  звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 08.08.2019 року №UА110000/2019/400061/2.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  Товариство з обмеженою відповідальністю " АМТ ТРЕЙД" звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що останній належним чином обґрунтував митну вартість поставленого товару, що свідчить про протиправність прийняття відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості товарів та необхідності його скасування.
Дніпропетровською митницею ДФС  було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що   апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, для здійснення митного контролю та митного оформлення Товариством з  обмеженою  відповідальністю «АМТ Трейд» - позивачем 05.08.2019 була подана митна декларація №UA110180/2019/413225, відповідно до якої для проведення відповідачем митного оформлення було заявлено три товари: 
-          «Шини пневматичні гумові нові, з протектором типу «ялинка» або подібними
малюнками          протектора,          для          використання           на          сільськогосподарських          або лісогосподарських транспортних засобах і машинах, з камерою: ...Торговельна марка ДТЗ; Виробник: Weifang longshan tyre Co., LTD, Китай» за кодом УКТЗЕД 4011610000 (далі - Товар№1);
-          «Шини пневматичні гумові нові, з протектором типу «ялинка» або подібними
малюнками          протектора,          для          використання           на          сільськогосподарських          або  лісогосподарських транспортних засобах і машинах, з камерою:. Торговельна марка
LONGSHAN;          Виробник: Weifang longshan tyre Co., LTD, Китай» за  кодом УКТЗЕД 4011610000 (далі - Товар№2);
- «Шини пневматичні гумові нові, для використання на сільськогосподарських або лісогосподарських транспортних засобах і машинах, з камерою:...Торговельна марка ДТЗ; Виробник: Weifang longshan tyre Co., LTD, Китай»  за кодом УКТЗЕД 4011920000 (далі - Товар№3).
Вищезазначений товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту від 12.12.2018 № LST/6, укладеного між позивачем та компанією Weifang longshan tyre Co., LTD, Китай  на умовах поставки FOB, CN Qingdao.
Митна вартість товарів заявлена декларантом позивача за основним методом відповідно до ст. 58 Митного кодексу України:
товар №1 на рівні - 32,7843 дол. США/шт., на загальну суму 18359,19 дол. США (468851,77 грн., з яких 20537,2582 грн. транспортні витрати);
товар №2 на рівні - 41,2916 дол. США/шт., на загальну суму 1734,25 дол. США (44288,72 грн., з яких 1998,2661 грн. транспортні витрати);
товар №3 на рівні - 14,5737 дол. США/шт., на загальну суму 4955,06 дол. США (126540,86грн, з яких 4789,8264 грн. транспортні витрати).
Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД надано наступні документи:
1.          Пакувальний лист б/н від 23.05.2019;
2.          Рахунок-фактура (інвойс) №LS2019-l від 23.05.2019;
3.          Коносамент №969113101 від 04.06.2019;
4.          Накладна ЦІМ №41547100 від 14.02.2019;
5.          Декларація про походження товару №LS2019-1 від 23.05.2019;
6.          Сертифікат про походження товару №G193709017650002 від 14.06.2019;
7.          Залізнична накладна №41142837 від 29.07.2019;
8.          Банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару №27 від 10.07.2019;
9.          Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №171/4 від 22.07.2019;
10.          Документ, що підтверджує вартість перевезення №0715/2372019 від 15.07.2019;
11.          Акт виконаних робіт №9 від 22.07.2019;
12.          Заявка №9 від 31.05.2019;
13.          Зовнішньоекономічний договір №LST/6 від 12.12.2018;
14.          Доповнення до договору №2019-1 від 03.04.2019;
15.          Додаткова угода №1 від 03.07.2019;
16.          Договір про перевезення №328/2-К від 14.12.2018 та додаткова угода №1 від 15.02.2019;
17.          Технічні характеристики від 23.05.2019;
18.          Лист підприємства від 05.08.2019;
За результатами формато-логічного контролю за МД №UA110180/2019/413225 від 05.08.2019          автоматизованою системою аналізу, крім інших, згенеровано обов`язкові форми контролю: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106- 2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості».
За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД №UA110180/2019/413225 від 05.08.2019, проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 МК України,  виявлено розбіжності та відсутність відомостей.
08.08.2019 року Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UА110000/2019/400061/2. 
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття наведеного рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UА110000/2019/400061/2 від 08.08.2019 р. є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих відповідачу.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до  ст. 49 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України  заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VІІІ цього Кодексу   та цією главою.
За приписами ч. 2   ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як передбачено ч. 3  ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4   ст. 53 Митного кодексу).
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України  забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень   статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України  митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1  ст. 55 Митного кодексу України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою       статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою   статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до       глави 4 цього Кодексу       або до суду.
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього       Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей       59  і   60       цього   Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей  59 і   60  цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до   статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
 Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду                                        від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості були висновки про те, що:
- відповідно до п. 2.2 Контракту, якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам виробника. Вказані документи щодо якісних характеристик товару, які мають вплив на його ціну до митного контролю не надано; 
- відповідно до специфікації (додатку) від 03.04.2019 №2019-1 поставка товару здійснюється на умовах 100% передоплати. Декларантом надане платіжне доручення в іноземній валюті від 10.07.2019 №27 на суму 17282,5 дол. США, в гр. «Призначення платежу» якого зазначено «оплата 7704,00 спец.2018/19-1 від 12.12.2018, передоплата 9578,5дол. спец 2019-1».Враховуючи посилання у платіжному дорученні на оплату коштів у розмірі 9578,5 дол. США згідно специфікації №2019-1, яка містить інформацію на загальну вартість 23978,5 дол. США, то документальне підтвердження заявленого рівня митної вартості, як ціни, що фактично сплачена, відсутнє.
До митного контролю декларантом надано копію додаткової угоди від 03.07.2019 №1 до контракту від 12.12.2018 р. №LST/6, відповідно до якої внесено зміни до порядку оплати за специфікацією №2019-1, а саме передоплата 9578,5 дол. США, оплата 14400 дол. США протягом 90 днів з моменту поставки. Однак, дата складання додаткової угоди від 03.07.2019 №1 до контракту від 12.12.2018 №LST/6 не кореспондується з відомостями щодо періоду відвантаження товару згідно коносаменту від 04.06.2019 р. №969113101, що вказує на відвантаження товару з порушенням позивачем умов оплати за товар. Зазначене унеможливило підтвердження здійснення поставки оцінюваної партії товару на умовах часткової оплати. Крім того, надане платіжне доручення в іноземній валюті не містить відміток банку, що підтверджують фактичне перерахування коштів за вказаним документом;
- поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Qingdao, China, згідно Інкотермс. На підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування (далі - ТЕО) від 14.12.2018 р. №328/2- К, додаткову угоду №1 від 15.02.2018, рахунок про надання ТЕО від 22.07.2019 №171/4, акт виконаних робіт від 22.07.2019 №9, заявку №9 від 31.05.2019 та лист від 15.07.2019 №0715/2Т/2019.

Відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено у контейнері № TGHU7069876 за коносаментом від 04.06.2019  № 969113101 на морському судні MSC REEF. За результатами проведеної митницею перевірки з використанням модулю відстеження контейнерів, розміщеному на          інтернет ресурсі          за адресою www.shippingline.org, встановлено наявність перевантаження товарів, що переміщувались в контейнері № ТGHU7069876. Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МК України до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками відповідача, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5.1 Контракту № LST/6 від 12.12.2018 року оплата товару, що поставляється згідно даного контракту, здійснюється Покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточних рахунок продавця на підставі Спеціифікацій (Додатків) шляхом прямого банківського переказу по системі S.W.F.I.T.
Згідно п. 6 Специфікації від 03.04.2019 року № 2019-1 до контракту № LST/6 від 12.12.2018 року,  оплата товару здійснюється у формі 100% передоплати.
03.07.2019 року між позивачем та WEIFANG LONGSHAN TYRE CO., LTD було укладено додаткову угоду № 1 до контракту № LST/6 від 12.12.2018 року, якою п. 6 специфікації від 03.04.2019 року № 2019-1 викладено в наступній редакції: оплата товару: передоплата 9578.50 USD; оплата 14400.00 USD протягом 90 днів з моменту поставки товару.
Згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах від 10.07.2019 року № 27, позивачем було сплачено WEIFANG LONGSHAN TYRE CO., LTD 17282.50 дол. США., з яких 9578.50 дол. США. передоплати згідно Специфікації від 03.04.2019 року № 2019-1
Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що відповідачем було належним чином обґрунтовано фактурну вартість товару, що поставлявся.
Що стосується посилань відповідача, що складання додаткової угоди від 03.07.2019 №1 до контракту від 12.12.2018 №LST/6 не кореспондується з відомостями щодо періоду відвантаження товару згідно коносаменту від 04.06.2019 року № 969113101, що вказує на відвантаження товару з порушенням позивачем умов оплати за товар, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Наведені правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 11.04.2018 року у справі № 804/4680/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Щодо посилань митного органу на непідтвердження позивачем транспортної складової митної вартості товару, то колегія суддів зазначає що на підтвердження наведених відомостей останнім було надано договір транспортно-експедиційного обслуговування (далі - ТЕО) від 14.12.2018 р. №328/2- К, додаткову угоду №1 від 15.02.2018, рахунок про надання ТЕО від 22.07.2019 №171/4, акт виконаних робіт від 22.07.2019 №9, заявку №9 від 31.05.2019 та лист від 15.07.2019 №0715/2Т/2019.
Як вбачається з договору транспортно-експедиторського обслуговування від 14.12.2018 року № 328/2-К, укладеного між позивачем та OU «Geoservice» його предметом є надання Експедитором Клієнту послуг по транспортно-експедиторському обслуговуванню експортних, імпортних транзитних та інших вантажів Клієнта, в тому числі по організації перевезень різними видами транспорту, перевалки в портах і надання інших узгоджених сторонами послуг.
На підставі наведеного договору, 31.05.2019 року було сформовано заявку № 9, якою визначено маршрут прямування вантажу порт Циндао, Китай – порт Южний, Україна. Вартість послуг визначено у розмірі 1070.00 дол. США., з яких 70.00 США становить транспортно-експедиторські послуги за межами території України, фрахт по маршруту Циндао-Южний становить 1000.00 дол. США. (перевантаження входить у загальну вартість).
Згідно акту виконаних робіт від 22.07.2019 року № 9, вартість наданих OU «Geoservice» послуг, згідно наведеної заяви становить 1070.00 дол. США.
Наведені обставини свідчать про підтвердження позивачем транспортної складової митної вартості товару, а встановлене митним органом перевантаження товару в процесі транспортування враховано у вартість транспортних послуг, наданих OU «Geoservice».
Що стосується відображених в апеляційній скарзі посилань митного органу на відомості листа  посольства  України в КНР від 17.01.2019 року № 6165/16-200-18 відносно вартості контейнерних перевезень, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що наведений лист не був покладений в основу прийнятого відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості, що підтверджується змістом останнього (а.с.10-13).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відтак, з огляду на наведені правові приписи та відсутності пояснень відповідача щодо вжиття останнім всіх можливих заходів для отримання наведеної інформації до прийняття оскаржуваного рішення та неможливості отримання останньої з незалежних від нього причин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо безпідставності наведених доводів.
Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що наведений лист відповідачем до суду подано не було.
Щодо посилань митного органу на ненадання позивачем документального підтвердження якісних характеристик імпортованого товару декларантом, то суд апеляційної інстанції зазначає, що сертифікат походження товару чи сертифікат якості товару не визначені ст. 53 МК України, як документи, які підтверджують митну вартість товарів.
Аналогічна  правова  позиція також викладена в постанові Верховного Суду  від 11.09.2018 року у справі №815/2365/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності і, на що не звернув увагу суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо безпідставності прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 08.08.2019 року № UА110000/2019/400061/2 та необхідності його скасування.
Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права, що свідчить про необхідність його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання про судові витрати, колегія суддів апеляційного суду виходить з приписів ст. 139 КАС України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст.  315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " АМТ ТРЕЙД"– задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року в адміністративній справі № 160/10058/19 – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю " АМТ ТРЕЙД"- задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 08.08.2019 р. №UА110000/2019/400061/2.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " АМТ ТРЕЙД" сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1921.00 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2881.50 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених              ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко