П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 648/3268/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон                      17 березня 2020 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Джабурії О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Токарівській сільській раді Білозерського району Херсонської області, а саме: визнання протиправною бездіяльність; зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку розміром 15,34 гектарів, на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 15 липня 1997 року, виданих Білозерською районною державною адміністрацією, у контурі № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 , провівши всі необхідні дії щодо організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин сільською радою не реалізовано право позивача на отримання бажаних земельних ділянок у власність на підставі наявних у нього сертифікатів про право на земельну частку (пай).
Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції невірно встановлено фактичні обставини справи та не надано належної правової оцінки доказам позивача, які підтверджують дійсний статус бажаних позивачем земельних ділянок.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 липня 1997 року Білозерською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_1 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», розміром 7,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Крім того, 15 липня 1997 року Білозерською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», розміром 7,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.
При цьому, до сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого ОСОБА_2 внесено зміни, а саме право на земельну ділянку частку (пай) передано ОСОБА_1 на підставі договору дарування № 140 від 26 січня 1999 року.
Для вирішення питання стосовно виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) позивач 02 серпня 2019 року звернувся до Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області.
Листом Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 20 серпня 2019 року № 02-15/К-138 надано позивачу інформацію про те, що за даними сільської ради, згідно схеми поділу земель КСП «Світанок» на підставі Науково-технічної документації по роздержавленню земель 1995 року земельна ділянка, бажана земельна ділянка що розташована в контурі № НОМЕР_2 , загальною площею 24,6 га, знаходилась у власності Водогосподарського підприємства Херсонський рибкомбінат (напульний пруд), а земельна ділянка в контурі № НОМЕР_1 має площу 51,3 га та відноситься до земель державної власності.
В свою чергу, не погоджуючись з допущеною сільською радою бездіяльністю щодо виділення позивачу землі, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як сільською радою не допущено протиправної бездіяльності у межах спірних правовідносин, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).
Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).
Частиною 4 вказаної статті встановлено, що у разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Згідно ч.1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Крім того, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності допущеної Токарівською сільською радою Білозерського району Херсонської області бездіяльності підчас розгляду звернення позивача про виділення у власність земельної ділянки на підставі наявних у нього сертифікатів (паїв).
В даному випадку, 02 серпня 2019 року позивач звернувся до Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області із клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель колишнього КСП «Світанок» на підставі наявних у нього сертифікатів на право на земельну частку (пай).
При цьому, листом Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, який підписаний сільським головою, повідомлено позивача про неможливість задоволення його клопотання.
В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначати, що з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що питання надання земельних ділянок у власність або користування фізичним та юридичним особам, зокрема, відноситься до компетенції місцевих рад.
При цьому, законодавцем встановлено, що місцева рада, як орган місцевого самоврядування, у місячний строк має розглянути клопотання зацікавленої особи на своєму пленарному засіданні і прийняти відповідне рішення за наслідком його розгляду.
Між тим, як зазначалось колегією суддів вище, сільською радою не розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою у встановленому законом порядку, а саме шляхом прийняття відповідного рішення про надання або відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.
В свою чергу, лист про надання інформації, підписаний сільським головою, не є рішенням сільської ради, так як відповідне рішення має прийматись на пленарних засіданнях ради.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суб`єктом владних повноважень допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду поданого позивачем клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.
При цьому, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам.
Між тим, колегією суддів не приймаються посилання сільської ради на відсутність у позивача права на отримання бажаної земельної ділянки, так як правова оцінка останнім може бути надана судом лише при перевірці правомірності прийнятого за наслідком розгляду клопотання позивача рішення.
В свою чергу, вирішуючи питання обрання способу захисту порушеного права позивача у межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати сільську раду повторно розглянути подане позивачем клопотання у встановленому порядку. 

Враховуючи викладене та допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року - скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138).
Зобов`язати Токарівську сільську раду Білозерського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138) та прийняти відповідне рішення.
Стягнути з Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, у загальній сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

   Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Джабурія О.В.    Крусян А.В.