33/804/515/20 
                                                                                263/7226/20

Категорія: ст. 130 КУпАП                                                                  Головуючий 1 інстанції: Хараджа Н.В.                                                                    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 вересня 2020 року   Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Орєхова М.В. з клопотанням про поновлення строку оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини
Суд у постанові визнав встановленим, що ОСОБА_1 03.06.2020 року о 02.40год. в Центральному районі м. Маріуполя по провулку Нахімова, будинок № 3 керував автомобілем ЗАЗ 110308 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів. 
Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер Алкотестер» і в медичному закладі КНП «МЦПЛЗ м. Маріуполя» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник просить скасувати оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі стосовно його підзахисного за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки ця справа розглянута у відсутність його підзахисного без належного сповіщення останнього про дату, місце і час розгляду справи, з порушенням права на захист.
З відеозапису події не вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про точний час і дату розгляду справи у суді першої інстанції, а суд першої інстанції взагалі не повідомляв останнього про дату, час і місце судового розгляду. 
Також зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав 15.09.2020 року, і тільки з цієї дати стало відомо про її ухвалення і зміст тому, вважає, що саме з цієї дати він і його підзахисний набули можливості подати скаргу.
З огляду на наведене, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і просить його поновити.
Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.
Відповідно до ст.294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 523381, який складений 03.06.2020 року щодо порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , вбачається, що 03.06.2020 року ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України і повідомлено, що судовий розгляд цієї справи відбудеться 18.06.2020 року о 10.00год. у Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області (а/с 3), що також вбачається з переглянутого судом апеляційної інстанції відеофайлу з місця події (а/с 7).
    Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 року справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до Жовтневого районного суду Донецької області 11.06.2020 року і в цей же день була розподілена судді Хараджі Н.В. для розгляду, тобто завчасно до зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення дати слухання цієї справи у суді першої інстанції (а/с 8).
Розгляд справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбувся 18.06.2020 року у Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області без участі останнього (а/с 11-12), заяв або клопотань про перенесення судового розгляду матеріали справи не містять, копія постанови від 18.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності була направлена поштою ОСОБА_1 та отримана ним особисто 27.07.2020 (а/с 13, 14-а).
    З урахуванням цього слід визнати, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не були порушенні права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП, який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно нього.  
Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду і у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до  ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
На підставі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.
Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, або з моменту, коли особа дізналася про прийняте судове рішення, а з моменту  винесення постанови.
За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції захисник Орєхов М.В. посилається на те, що судовий розгляд проведений у відсутність ОСОБА_1 , без належного його повідомлення про дату розгляду, копію постанови суду від 18.06.2020 року захисник отримав 15.09.2020 року, тому пропустив строк на подачу апеляційної скарги, вважає причину пропуску поважною.
З огляду на наведене, вважаю, що ОСОБА_1 мав можливість у визначені законом строки подати апеляційну скаргу, яку його захисник адвокат Орєхов М.В. подав лише 22.09.2020 року, наведені захисником причини пропуску строку оскарження постанови суду від 18.06.2020 року не можна визнати поважними.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга адвокатом Орєховим М.В. подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки хоча його підзахисний і не був присутній в судовому засіданні 18.06.2020 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, однак був обізнаний про судовий розгляд Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення 03.06.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, він не був обмежений у конституційних правах, копію постанови від 18.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності отримав особисто ОСОБА_1 27.07.2020 (а/с 14-а), тоді як угоду про надання правової допомоги з адвокатом Орєховим М.В. уклав тільки 31.08.2020 року (а/с 16 - 17), апеляційна скарга подана адвокатом до суду першої інстанції 22.09.2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Таким чином, адвокату Орєхову М.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 року стосовно ОСОБА_1 повинно бути відмовлено, апеляційна  скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами  статей 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити адвокату Орєхову Михайлу Володимировичу у поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді  Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 

Апеляційну скаргу на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту.

            Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

            Суддя: