У Х В А Л А 
Іменем  України
 
18 серпня 2020 року                                                                              
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
 
головуюча                                        ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
 
в с т а н о в и в:
 
Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду (далі-Суд) з касаційною скаргою на вказані судові рішення із вимогою про їх скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановою Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , з доповненнями залишено без задоволення, а постановуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року – без зміни.    
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац 6 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від        19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
Частинами 2, 10 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Відповідно до положень статей 36, 37 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом. 
Касаційний кримінальний суд, який діє в складі Суду, здійснює кримінальне провадження в касаційному порядку, згідно з положеннями статей 1, 3, 30, 31 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК України).
Здійснення Касаційним кримінальним судом касаційного провадження у справах про адміністративні правопорушення не передбачено як кримінальним процесуальним законом, так і нормами КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року та постанова Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.                     
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                                       ОСОБА_3