ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«01» вересня 2020 року
м. Харків
справа № 644/11697/15-ц
провадження № 22ц/818/4104/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -   Хорошевського О.М., Яцини В.Б.
за участю секретаря – Колосовської А.Р.
учасники справи: 
позивачка – ОСОБА_1 , представниця позивачки – ОСОБА_2 
відповідачка – ОСОБА_3 , представниця відповідачки – ОСОБА_4 ,
третя особа – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мороз Галина Іванівна 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 червня 2020 року в складі судді Ізмайлова І.К.
в с т а н о в и в:
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мороз Галина Іванівна про зміну черговості одержання права на спадкування, стягнення коштів за утримання спадкового майна та перерозподіл часток, який у подальшому уточнила, та просила змінити її чергу одержання права на спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з четвертої на першу та стягнути з ОСОБА_3 на її користь кошти за утримання належної до спадкування частини нерухомого майна в натурі на загальну суму 14 940,30 грн, що дорівнює 1,4 кв м житлової площі в спірній квартирі, перерозподіливши житлову площу в спірній квартирі за нею у розмірі 9,7 кв м та відповідачкою – у розмірі 6,95 кв м.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено.
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року – залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року – залишено без змін.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами – залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків зі сплати судового збору до 26 червня 2020 року, але не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати судовий збір сплаченим у повному розмірі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вимоги суду про доплату судового збору є неправомірними, оскільки нею подано заяву про перегляд судового рішення лише в частині однієї позовної вимоги щодо зміни черговості у спадкуванні, виходячи з чого сплачено судовий збір у відповідному розмірі.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали оскарження ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу судді – скасувати.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 не у повному обсязі сплачено судовий збір за подачу заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, виходячи із заявлених нею позовних вимог.
Проте, з таким висновком суду неможливо погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 353 ЦПК України ухвала суду щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена окремо від рішення суду. 

Частиною 1 статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 1, пунктом 2 частини 3 статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

До заяви додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами оплаті підлягає судовий збір – 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції на час подання позову у справі передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції на час подання уточненого позову передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суддя виходив із того, що у позовній заяві ОСОБА_1 заявлено дві позовні вимоги: немайнового характеру про зміну черги одержання права на спадщину з четвертої на першу та майнового - про стягнення з ОСОБА_3 на її користь суми коштів у розмірі 14 940,30 грн, перерозподіл житлової площі у квартирі, і саме, виходячи з розміру суми судового збору, що підлягав сплаті за їх подання, вважав за необхідне визначати розмір судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, з таким висновком суду неможливо погодитись, оскільки як вбачається із заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вона просила переглянути рішення суду лише про зміну черговості у спадкуванні з четвертої черги на першу. Доводи заяви ОСОБА_1 стосуються обставин щодо безпорадного стану спадкодавця та наявності у зв`язку з цим у неї права на зміну черги у спадкуванні. Доводів щодо наявності підстав для перегляду рішення суду у частині відмови у стягненні з відповідачки коштів та перерозподілу часток у майні заява ОСОБА_1 не містить. У прохальній частині заяви ОСОБА_1 також просила переглянути рішення суду саме про зміну черговості у спадкуванні з четвертої черги на першу у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Частиною 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

За подання позовної вимоги про зміну черговості у спадкуванні у 2015 році ОСОБА_1 підлягав сплаті судовий збір - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн, 150% від цієї суми становить 730,80 грн, і саме такий судовий збір сплачено ОСОБА_1 при поданні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, що підтверджується копією квитанції у матеріалах оскарження ухвали (а. с. 69).

За таких умов, висновок суду щодо необхідності сплати ОСОБА_1 судового збору за подання заяви у розмірі 1791,60 грн не відповідає обставинам справи та заявленим вимогам.

Крім того, судом не наведено чіткого та зрозумілого розрахунку судового збору, що підлягає сплаті, оскільки навіть якщо розраховувати судовий збір за подачу заяви, виходячи з заявлених двох позовних вимог, сума судового збору складатиме 487,20 грн (немайнова вимога у 2015 році) + 640,00 грн (майнова вимога, викладена в уточненому позові у 2017 році) = 1127,20 грн х 150% = 1690,80 грн. З урахуванням суми сплаченого судового збору доплаті підлягав би судовий збір у розмірі 960,00 грн. Тому, вимоги щодо сплати судового збору у розмірі 1791,60 грн є безпідставними, та ухвала про залишення заяви без руху не є чіткою та зрозумілою для заявника.

Таким чином, ухвала судді про залишення заяви без руху в частині визначення розміру судових витрат постановлена з порушенням вищевказаних норм закону.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами  ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 червня 2020 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський 

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 03 вересня 2020 року.