Дата документу 22.09.2020 Справа № 331/3522/19

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 331/3522/19	Головуючий у 1-й інстанції Жупанова І.Б.	
Пр. № 22-ц/807/1985/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі – Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Банк звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом (а.с. 2-4), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 21.01.2008 року станом на 13.06.2019 року у розмірі 14839,58 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 4292,74 грн., заборгованості простроченим тілом кредиту – 3173,76 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 5428,34 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу понад 100 грн. – 1000,00 грн., заборгованості по штрафам: штрафу (фіксована частина) – 250 грн. та штрафу (процентна складова) – 694,74 грн., від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 1921,00 грн.
В автоматизованому порядку визначено суддю суду першої інстанції Гнатик Г.В. (а.с. 39).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2019 року (а.с. 45) дану справу передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
В автоматизованому порядку визначено суддю суду першої інстанції Жупанову І.Б. (а.с. 48).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 51-52) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року (а.с. 65-67) позов Банку у цій справі задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку (ЄДРПОУ 14350570) заборгованість за кредитним договором б/н від 21.01.2008 року в розмірі 11665,82 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту – 4292,74 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 5428,34 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу понад 100 грн. – 1000,00 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) – 250 грн., (процентна складова) – 694,74 грн.
Відмовлено в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту – 3173,76 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку судовий збір в сумі 1510,15 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 70-89) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення в оскаржуваній частині, яким позовні вимоги Банка про стягнення простроченого тіла кредиту у розмірі 3173,76 грн. задовольнити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 92).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 08 травня 2020 року (а.с. 93), справу призначено до апеляційного розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 111).
В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів, з яких: 11 суддів – у судовій палаті з розгляду цивільних справ). 
Також, у період з 17.05.2020 року по 03.06.2020 року суддя-доповідач перебувала на лікарняному, а у період з 06.07.2020 року по 07.08.2020 року – у відпустці (а.с. 104).
Окрім цього, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, якій набрав чинності з 02.04.2020 року і був чинним до 16.07.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.
В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення (п.2).
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).
Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку у цій справі частково, керувався ст.ст. 2, 5, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК, ст.ст. 207, 525-526, 1046-1051 ЦК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог Банку лише в частині їх задоволення.
Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.
Так, хоча суд першої інстанції при вирішенні цієї справи правильно виходив із того, що вищезазначений кредитний договір сторін – Банку та ОСОБА_1 №б/н від 21.01.2008 року є договором приєднання (ст. 634 ЦК України) і складається не лише із анкети - заяви позичальника ОСОБА_1 від 21.01.2008 року (а.с. 11), Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 13-27) тощо, а також з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, за 55 днів пільгового періоду» з підписом  ОСОБА_1  від 21.01.2008 року про ознайомлення із всіма Умовами кредитування, зокрема: типом картки, пільговим періодом, валютою, ставками процентів, пені, комісії, штрафів тощо (копія а.с. 12), яку суд першої інстанції правильно прийняв до уваги у цій справі, з якими відповідач погодився у повному обсязі та які у тому числі містять умови, ставки, порядок тощо нарахування Банком позичальнику процентів, пені, комісії та штрафів тощо.
Тому, суд першої інстанції правильно у цій справі виходив з презумпції правомірності правочину – вищезазначеного кредитного договору сторін у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).
Оскільки, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу умов вищезазначеного кредитного договору Банк мав право змінювати (зменшувати або збільшувати) кредитний ліміт за рішенням Банку, на що відповідач дав згоду, підписавши вищезазначені заяву (а.с. 11) та довідку (а.с. 12).
Судом першої інстанції також правильно було встановлено, що найменування Банку з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно із рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 (Статут, копія а.с. 33 зворот).
Банк у цій справі просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.01.2008 року станом на 13.06.2019 року у розмірі 14839,58 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 4292,74 грн., заборгованості простроченим тілом кредиту – 3173,76 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 5428,34 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу понад 100 грн. – 1000,00 грн., заборгованості по штрафам: штрафу (фіксована частина) – 250 грн. та штрафу (процентна складова) – 694,74 грн. (а.с.3 зворот), від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється.
Ця сума заборгованості розрахована Банком в межах строку дії картки відповідача – до 04/20 (довідка Банку а.с. 77 – яка була додана Банком до його апеляційної скарги та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі). 
Судом першої інстанції було також правильно встановлено, що відповідачем не спростовано факту отримання грошових коштів від Банку за вищезазначеним кредитним договором у цій справі.
Відповідач укладення кредитного договору з Банком у суді першої інстанції у цій справі не оспорював, а з розрахунку кредитної заборгованості судом першої інстанції було правильно встановлено, що позичальник частково сплачував заборгованість (а.с. 5-10). Що також підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с.78-83 – яка додана Банком до його апеляційної скарги та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі). 
Проте, при визначенні розміру заборгованості та пропорційно до цієї суми судового збору, що підлягав стягненню з відповідача на користь Банку у цій справі, суд першої інстанції допустився помилки, а саме: помилково відмовивши Банку у стягненні з відповідача за вищезазначеним кредитним договором простроченого тіла кредиту у сумі 3173,76 грн., яка є складовою частиною заборгованості за тілом кредиту, та навпаки, помилково стягнувши з відповідача на користь Банку штрафи, не звернувши належної уваги на вимоги ст. 61 Конституції України, при одночасному нарахуванні Банком відповідачу та стягненні судом першої інстанції вищезазначеної пені у цій справі за однакові порушення відповідачем зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором.
В силу вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог.
Відповідач у суді першої інстанції у цій справі про застосування строку позовної давності не заявляв, тому питання про його застосування у цій справі судом першої інстанції до будь-якої заборгованості відповідача за договором не могло вирішуватись і правильно не вирішувалась в силу вимог ст. 267 ЦК України.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити частково, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року у цій справі слід змінити: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку за кредитним договором б/н від 21.01.2008 року заборгованість станом на 13.06.2019 року у вигляді заборгованості за тілом кредиту – 4292,74 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту – 3173,76 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 5428,34 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу понад 100,00 грн. – 1000,00 грн., а разом 13894,84 грн., а також судовий збір 1798,70 грн., а всього 15693,54 грн.».
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги Банку лише частково при вищевикладених обставинах, з відповідача на користь Банку слід також стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, пропорційно до суми задоволених позовних вимог у вигляді судового збору у розмірі 616,27 грн. 
Розрахунок: - судовий збір за подачу апеляційної скарги належний розмір складає 616,27 грн. (розрахунок: судовий збір за позов 1921 грн. * сума відмовлених позовних вимог 3173,76 грн. /сума заявлених позовних вимог 14839,58 грн. = 410,85 грн. * 150%/100% = 616,27 грн., враховуючи вимоги ст. 6 ч. 4 ЗУ «Про судовий збір», за змістом якої: якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині позовних вимог (оспорюваних сум); але Банком сплачено 2881,50 грн. (а.с. 84), таким чином, сума зайво сплаченого Банком судового збору при подачі апеляційної скарги складає 2265,23 грн. (розрахунок: 2881,50 грн. – 616,27 грн.), який може бути повернутий у подальшому апеляційним судом Банку за результатами розгляду відповідного клопотання останнього в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року у цій справі змінити:
«Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14350570) за кредитним договором б/н від 21.01.2008 року заборгованість станом на 13.06.2019 року у вигляді заборгованості за тілом кредиту – 4292,74 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту – 3173,76 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 5428,34 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу понад 100,00 грн. – 1000,00 грн., а разом 13894,84 грн., а також судовий збір 1798,70 грн., а всього 15693,54 грн.».
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14350570) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору у розмірі 616,27 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 22.09.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.