Постанова
Іменем України
 
09 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 646/5723/19
 
провадження № 61-6521св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року у складі колегії суддів: 
Хорошевського О. М., Піддубного Р. М., Яцини В. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі - ПрАТ «Харківенергозбут») про захист прав споживачів.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 серпня 
2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви. Роз?яснено, що у разі не виконання вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, позовна заява повертається позивачу.
 
Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 
2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
 
Не погоджуючись з ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення недоліків апеляційної скарги. Попереджено, що у разі невиконання вимог ухвали суду, у строк встановлений судом, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 401,40 грн. Апеляційна скарга направлена в електронному вигляді та не має електронного цифрового підпису. У зв?язку із тим, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система у повноцінному режимі не функціонує, у зв?язку із чим відсутня можливість зареєструвати офіційні електронні адреси в цій системі та подати процесуальні документи в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, заявнику потрібно підтвердити волевиявлення на подання апеляційної скарги, яка повинна містити власноручний підпис та подати її через поштове відділення або особисто здати її до канцелярії суду.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги у строк п?ять днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду та попереджено, що у разі невиконання вимог ухвали суду, апеляційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що станом на 06 квітня 2020 року заявник вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху не усунув.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
08 квітня 2020 року ОСОБА_1 засобами електронної пошти з накладенням електронного підпису подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року та постановити нове рішення по суті вимог апеляційної скарги, направити справу на подальший розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що заявник на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору за подання позову про захист прав споживачів. Щодо подання апеляційної скарги через «Електронний суд» заявник вказав, що виходячи із правил користування електронною підсистемою «Електронний суд», слід дійти висновку про те, що без електронного підпису направити будь-який документ через вказану систему неможливо, а отже направлення будь-якого документу через «Електронний суд» супроводжується електронним підписом. Відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми «Електронний суд» та відповідно, права особи на подання процесуальних документів через цю підсистему в електронній формі. Щодо надсилання апеляційної скарги через «Електронний суд», заявник посилається на правову позицію, сформульовану Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19.
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Червонозаводського районного суду міста Харкова.
 
05 червня 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ 
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.
 
У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.
 
За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
 
При цьому порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.
 
Такий правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження 
№ 14-57цс18). 
 
Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав саме як споживача, а тому висновок апеляційного суду про необхідність сплати позивачем судового збору за подання апеляційної скарги є помилковим.
 
Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що частиною другою статті 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
 
У контексті цієї нової редакції статі 129 Конституції України варто також звернути увагу на висновок, що міститься у рішенні Конституційного Суду України 
від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, згідно з яким Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо; ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному порядку, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011).
 
У своєму рішенні від 08 квітня 2015 року у справі № 3-рп/2015 Конституційний Суд України також зробив наступний висновок стосовно того, що право на судовий захист включає в себе, зокрема, можливість оскарження судових рішень в апеляційному порядку, що є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань, в тому числі від помилкових і неправосудних судових рішень.
 
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
 
Разом з цим, апеляційний суд установивши, що заявником не виконано вимоги ухвали суду, якою апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав її не підписання, зробив правильний висновок про невідповідність апеляційної скарги, вимогам статті 356 ЦПК України. 
 
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Керуючись статями 400, 406, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
 
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков    	
 	А. Ю. Зайцев    	
 	Є. В. Коротенко    	
 	В. М. Коротун