ПОСТАНОВА 
Іменем України

15 вересня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/6469/19
провадження № 22-ц/4809/925/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Карпенка О.Л.,Чельник О.І., 
               при секретарі -  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління освіти Міської ради міста Кропивницького на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда у складі судді Драного В.В. від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Міської ради міста Кропивницького про стягнення розрахункових коштів, - 
встановив:
       У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі наказу Управління освіти Кіровоградської міської ради № 785-к від 31 жовтня 2017 року її було звільнено з посади директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 - центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області на вимогу профспілкового органу за порушення законодавства про працю, про колективні договори і угоди відповідно до ст. 45 КЗпП України.
       Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2018 року їй було відмовлено у задоволенні позову до Профспілкового комітету первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 - центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, Управління освіти Кіровоградської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виборного органу первинної профспілкової організації, визнання незаконним наказу про звільнення і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
       Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 січня 2019 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано незаконним та скасовано рішення (вимогу) Виборчого органу профспілкового комітету первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 - центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за № 26 від 26 жовтня 2017 року про розірвання трудового договору з директором; визнано незаконним та скасовано наказ Управління освіти Кіровоградської міської ради № 785-к від 31 жовтня 2017 року; змінено формулювання причини звільнення її з посади директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 - центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за наказом № 785-к від 31 жовтня 2017 року «Звільнена з посади на вимогу профспілкового органу за порушення законодавства про працю, про колективні договори і угоди відповідно до ст..45 КЗпП України» на «Звільнена з 11 вересня 2018 року з посади директора у зв`язку з ліквідацією КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 - центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» за п. 1 ст. 40 КЗпП України; стягнуто з Управління освіти Міської ради міста Кропивницького на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2017 року по 11 вересня 2018 року в розмірі 140 837,20 грн. без урахування обов`язкових платежів та зборів та судовий збір в розмірі 4364,96 грн. в дохід держави.
Під час проголошення постанови апеляційним судом у судовому засіданні була присутня представник управління освіти, тобто з тестом постанови управління освіти було ознайомлено 29.01.2019 року, проте відповідач її не виконує. З заявою щодо виконання постанови суду вона звернулася до управління освіти 13.02.2019 року, однак відповіді на неї отримано не було.
12 березня 2019 року вона звернулася до управління Держпраці у Кіровоградській області з метою вжиття заходів реагування щодо здійснення Управлінням освіти міської ради міста Кропивницького повного з нею розрахунку, як такою, що звільнена з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за п.1 ст. 40 КЗпП України та на виконання статті 117 КЗпП України зобов`язати управління освіти виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
За повторним її зверненням до управління освіти, 28.03.2019 на картковий рахунок їй було переведено кошти в розмірі 2287,62 грн., а 15.04.2019 року в сумі 20 072,71 грн.
Вважає, що виплачені кошти, нараховані з порушенням ряду законодавчих актів. 
Так, управлінням освіти їй нараховано компенсацію за невикористану відпустку за 48 календарних днів в розмірі 22 120,80 грн., хоча вона має право на 56 календарних днів.
Також вказала, що виплачена їй в порядку ст. 44 КЗпП вихідна допомога у розмірі 5656 грн. є необґрунтованою та не відповідає її посадовому окладу, який становив на день її звільнення (11.09.2018 року) 13611,64 грн. Різниця у виплаті становить 13611,64-5656=7955,64 грн.
Крім того, зазначила, що їй не була виплачена допомога на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу відповідно до поданої нею 30.10.2017 року заяви до Управління освіти про надання їй щорічної основної відпустки. На день її звільнення її посадовий оклад складав 6222 грн.
Посилаючись на ці обставини та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача на її користь невиплачену частину вихідної допомоги у розмірі 7955,64 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року за 8 календарних днів у розмірі 3703,84 грн., гарантовану допомогу на оздоровлення за період з 04.01.2017 року по 03.01.2018 року у розмірі 6222 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати належних їй сум при звільненні за період з 12.09.2018 року по 03.09.2019 року в сумі 164553,60 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2020 року позов задоволено.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення відповідно до вимог законодавства. 
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до статей 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачене статтею 117 КЗпП України відповідальність.
Судом встановлено, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року у справі № 405/6662/17, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Профспілкового комітету первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа І-ІІІ ступенів № 18 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», Управління освіти Кіровоградської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виборного органу первинної профспілкової організації, визнання незаконним наказу про звільнення і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково та:
- визнано незаконним та скасовано рішення (вимогу) Виборного органу профспілкового комітету первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа ЗОШ 1-ІІІ ступенів № 18 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за № 26 від 26 жовтня 2017 року про розірвання трудового договору з директором;
- визнано незаконним та скасовано наказ Управління освіти Кіровоградської міської ради № 785-к від 31 жовтня 2017 року;
- визнано звільнення ОСОБА_1 на підставі ст. 45 КЗпП України незаконним та змінено формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з посади директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за наказом №785-к від 31 жовтня 2017 року «Звільнена з посади на вимогу профспілкового органу за порушення законодавства про працю, про колективні договори і угоди відповідно до ст. 45 КЗпП України»  на «Звільнена з 11 вересня 2018 року з посади директора у зв`язку з ліквідацією КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за п. 1 ст. 40 КЗпП України»;
- стягнуто з Управління освіти Міської ради міста Кропивницького на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2017 року по 11 вересня 2018 року розмірі 140 837 грн. 20 коп. без урахування обов`язкових платежів та зборів /а.с. 6-20/.
22 березня 2019 року ОСОБА_1 подала до управління освіти заяву про здійснення їй перерахування коштів на картку Приватбанк, згідно постанови Кропивницького апеляційного суду від 29 січня 2019 року, шляхом проведення усіх передбачених законодавством нарахувань, у тому числі матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 57 Закону України «Про відпустки», на підставі заяви на відпустку від 30.10.2018 року /а.с.22/.
Згідно відповіді Управління освіти від 15.04.2019 року № 1240/1-01-09 відповідно до наказу від 22.02.2019 року № 43 про звільнення ОСОБА_1 , їй була нарахована компенсація за невикористану відпустку 48 к.д. в сумі 22120,80 грн. та вихідна допомога у розмірі 14836,80 грн. У зв`язку з технічною помилкою було утримано податки на загальну суму 34669,98 грн., а їй було перераховано 2287,62 грн. З метою виправлення технічної помилки ОСОБА_1 було проведено перерахунок та нараховано компенсацію за невикористану відпустку за 48 к.д. у розмірі 22120,80 грн. та вихідна допомога у розмірі 5656 грн., утримано податки на загальну суму 5416,47 грн., а також повідомлено про те, що сума коштів у розмірі 20072,71 грн. буде зарахована на її картковий рахунок /а.с. 25/.
Відповідно до відповіді Управління освіти від 25.04.2019 року № 1363/1-01-09, у квітні 2019 року було проведено перерахунок усіх належних ОСОБА_1 сум та було повернуто податки, які утримані при нарахуванні середньої заробітної плати за вимушений прогул загальною сумою 27463,24 грн. та з нарахованої вихідної допомоги загальною сумою 1790,27 грн., при цьому була утримана зайво нарахована вихідна допомога у сумі 9180,80 грн., тому сума до одержання складає 20072,71 грн. та перерахована її на картковий рахунок /а.с. 26/.
30.10.2017 року ОСОБА_1 подала на ім`я начальника Управління освіти Кіровоградської міської ради Костенко Л.Д. заяву, в якій просила надати їй щорічну основну відпустку за 2016-2017 н.р. терміном на 14 календарних днів з 01.11.2017 року по 14.11.2017 року та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення, однак Управління освіти своїм листом від 01.11.2017 року № 3827/1-01-09 повідомило її, що надати відпустку неможливо, оскільки вона звільнена 31.10.2017 року /а.с. 27, 28/.
Згідно відповіді Управління освіти Міської ради міста Кропивницького від 20.11.2019 року № 3526/1-01-09 за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року кількість невикористаних днів відпусток склала 49 (9 - за 2017 рік, 40 - за 2018 рік), які були компенсовані 28.03.2019 року та 15.04.2019 року відповідно /а.с. 53-54/.
Відповідно до ч. 2 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості.
Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про відпустки» керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з п. 6 Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 346 (у редакції на час спірних правовідносин) у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових і науково-педагогічних працівників навчальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічної основної відпустки з розрахунку повної її тривалості, а особам, які до звільнення пропрацювали менш як 10 місяців, - пропорційно до відпрацьованого ними часу (з розрахунку тривалості щорічної основної відпустки за кожний відпрацьований місяць 5,6; 4,2 і 2,8 календарних дня за тривалості щорічної основної відпустки відповідно 56, 42 і 28 календарних днів).
Враховуючи те, що позивач до звільнення 11.09.2019 року з посади директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ст. № 18 дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» працювала на цій посаді більше 10 місяців, тому тривалість щорічної відпустки за 2018 рік становить 56 календарних днів.
Отже, при нарахуванні грошової компенсації за невикористану відпустку відповідач всупереч вимогам закону врахував не повну тривалість щорічної відпустки, а лише 48 календарних днів. 
Крім того, відповідно до статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.
Разом з тим відповідачем виплачена вихідна допомога у розмірі 5656 грн., хоча середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 на день звільнення (11.09.2018 року) складає 136116,40 грн./10 місяців=13611,64 грн.
Відповідно до частини першої статті 57 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам, зокрема, виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невідповідність розміру нарахованих відповідачем відповідних виплат при звільненні вимогам закону та стягнув з нього на користь позивача невиплачені ним кошти.
Також встановивши, що з вини роботодавця звільненому працівникові не виплачено належні їй суми у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період затримки виплати належних їй сум при звільненні з 12.09.2018 року по 03.09.2019 року у розмірі 164553,60 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що допомога на оздоровлення виплачується працівнику лише у випадку надання щорічної відпустки, а не отримання компенсації за її невикористання, не заслуговують на увагу суду, оскільки позивач у даний період була незаконно звільнена та з вини роботодавця було позбавлена можливості скористатися правом на отримання щорічної відпустки з виплатою допомоги на оздоровлення.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу Управління освіти Міської ради міста Кропивницького залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.09.2020

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Карпенко О.І. Чельник