Провадження № 33/4820/461/20 
Справа № 686/9123/20 Головуючий в 1-й інстанції Піндрак О. О. 
Категорія: КУпАП Доповідач Бережний С. Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., при секретарях судового засідання Габая А.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року, - 
в с т а н о в и в:
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , керівника ПП «Серафім - юрист»,   
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

За постановою судді,  ОСОБА_1 31 березня 2020 року о 20 год. 25 хв. по вул. Чорновола, 106 в м. Хмельницькому керував автомобілем "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, на незаконність постанови суду прийнятої з істотним порушенням вимог процесуального закону, з недотриманням норм матеріального і процесуального права. Зауважує, що при розгляді справи та винесенні постанови, суд першої інстанції грубо порушив його право на захист, розглянувши справу у його відсутність. Вказує, що про дату та час розгляду справи повідомлений не був. 
Зазначає, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли його у медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому він об`єктивно не міг від нього відмовитись. Стверджує, що суд безпосередньо не допитував свідків в судовому засіданні, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не можуть вважатись доказами. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Викладені у постанові висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 309484 від 31 березня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 31 березня 2020 року о 20 год. 25 хв. по вул. Чорновола, 106 в м. Хмельницькому керував автомобілем "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. (а.с.1)

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується данними висновку щодо результатів огляду останнього з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. 
Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 31.03.2020 року, громадянин ОСОБА_1 був затриманий, у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, для складання протоколу про зазначене адміністративне правопорушення. 

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також підтверджується данними відеозапису, дослідженого в суді апеляційної інстанції, на якому зафіксовані обставини вчинення останнім зазначеного адміністративного правопорушення. 
Твердження апелянта, щодо порушення судом першої інстанції його право на захист, оскільки суд прийняв рішення за його відсутності, перевірені судом апеляційної інстанції та не беруться до уваги відповідно до наступного. 
Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість дати пояснення по суті справи, роз`яснені йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими він скористалась, проте жодних клопотань, аргументів чи доказів, що спростували б висновки місцевого суду, в ході апеляційного розгляду справи ним наведено не було.
Не заслуговують на уваги і доводи апелянта проте, що судом не були безпосереднього допитані свідки та їх письмові пояснення не можуть вважатися доказами.
Згідно ст.251 КУпАП фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того. як вбачається з постанови суду письмові пояснення свідків не входять до доказів, на які посилається як на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення. 

Наведені докази про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються між собою, є логічними, послідовними та які в своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . 
За таких обставин з врахуванням низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,         постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду С.Д. Бережний